УХВАЛА

21 квітня 2026 року

м. Київ

справа № 523/10017/20
провадження № 61-4668ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник Поплавський Дмитро Павлович , на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 11 лютого 2026 року у справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Каралкіна Юлія Григорівна, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Несвітайло Ігор Іванович, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фадєєва Наталя Олексіївна про визнання права власності та витребування майна із незаконного володіння, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник Поплавський Д. П. , подала касаційну скаргу на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 11 лютого 2026 року у зазначеній вище справі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та підлягає поверненню з огляду на таке.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

У пункті 18 розділу XІІІ «Перехідні положення» ЦПК України встановлено, що положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України.

Починаючи з 30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», яким Конституцію України доповнено статтею 131-2, відповідно до частини третьої якої виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Згідно з підпунктом 11 пункту 16-1 «Перехідних положень» Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року. 

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, що не підлягають оскарженню.

Таким чином, з 01 січня 2017 року представництво у Верховному Суді у справах, провадження у яких розпочате після 30 вересня 2016 року, має здійснюватися адвокатами.

По своїй суті підписання та/або подання касаційної скарги є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва, яке має здійснюватися адвокатами.

ЄСПЛ зауважив, що вимога про те, щоб особа була представлена кваліфікованим правником перед судом касаційної інстанції, як, наприклад, вимога, що застосовується в цій справі, не може розглядатися як така, що суперечить статті 6. Ця вимога чітко сумісна з особливостями статусу Верховного Суду як вищого суду і це загальна риса правових систем у ряді держав-членів Ради Європи. За обставин даної справи заявник і її представник повинні були знати про однозначні перехідні положення Конституції, що стосуються потреби в представництві у Верховному Cуді, яке повинно проводитися виключно адвокатами з 1 січня 2017 року. Виняток з цього правила було зроблено для справ, які вже були розглянуті 30 вересня 2016 року, коли були внесені зміни до Конституції, що не стосувалося заявника. Більше того, відповідні статті Господарського процесуального кодексу України, викладені до вступу в силу 15 грудня 2017 року, не містять жодного положення, яке могло б ввести в оману заявника щодо застосовності вищезазначених конституційних положень до її справи. Таким чином, обмеження обов`язкового представництва було передбачуваним і обґрунтованим (MOLDAVSKA v. UKRAINE, № 43464/18, § 26, 28, ЄСПЛ, від 14 травня 2019 року).

Згідно з частиною другою статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до загального правила частини першої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно зі спеціальним правилом частини другої статті 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Таким чином в суді касаційної інстанції представництво від імені заявника в усіх категоріях справ, окрім малозначних справ та справ з трудових спорів, може здійснюватися виключно адвокатом або законним представником.

До касаційної скарги додано нотаріально посвідчену довіреність, якою ОСОБА_1 уповноважила Поплавського Д. П. та ОСОБА_5 представляти її інтереси.

При цьому, заявник не наводить обґрунтувань, а матеріали касаційного провадження не містять доказів на підтвердження того, що касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі в розумінні частини шостої статті 19 ЦПК України.

Отже, Поплавським Д. П. не підтверджено свої повноваження представляти інтереси ОСОБА_1 у Верховному Суді.

Крім того, до касаційної скарги додано ордер, виданий адвокатом Поплавським Д. П., який сформований у підсистемі «Електронний суд» на підставі ордера № ВН №1358661 від 24 квітня 2024 року. 

Згідно з частиною другою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Відповідно до пункту 4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41 (далі - Положення), ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Приписами пункту 12 Положення імперативно визначено, що ордер містить наступні реквізити: 12.1. Серію, порядковий номер ордера; 12.2. Прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правнича допомога; 12.3. Посилання на договір про надання правничої допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правничої допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа; 12.4. Назву органу, у якому надається правнича допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо); 12.5. Прізвище, ім`я, по батькові адвоката, який надає правничу допомогу на підставі ордера, номер та дату його свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, найменування органу, який його видав (КДКА відповідного регіону, з 01.01.2013 року радою адвокатів відповідного регіону); 12.6. Ким ордер виданий (назву організаційної форми): адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально (із зазначенням адреси робочого місця); адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (повне найменування адвокатського бюро/адвокатського об`єднання та його місцезнаходження); 12.7. Адресу робочого місця адвоката, якщо вона відрізняється від адреси місцезнаходження адвокатського бюро/адвокатського об`єднання, яке видає ордер; 12.8. Обмеження повноважень, якщо такі передбачені договором про надання правничої допомоги; 12.9. Дату видачі ордера; 12.10. Підпис адвоката (власноручний або електронний) який видав ордер, у разі здійснення ним індивідуальної діяльності (у графі «Адвокат»); 12.11. Підпис адвоката (власноручний або електронний) який надає правничу допомогу, якщо ордер, виданий адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (у графі «Адвокат»); 12.12. Підпис (власноручний або електронний) керівника адвокатського бюро/адвокатського об`єднання, відтиск печатки адвокатського бюро/адвокатського об`єднання (за наявності) у випадку, якщо ордер видається адвокатським бюро/адвокатським об`єднанням. Під час дії воєнного стану на території України, реквізити, передбачені цим підпунктом можуть оформлятись у відповідності до п. 10 цього Положення; 12.13. Двовимірний штрих-код (QR-код) з посиланням на профайл адвоката в ЄРАУ; 12.14. Реквізити 12.1, 12.5, 12.6, 12.7, 12.8 генеруються автоматично, всі інші реквізити ордера заповнюються адвокатом самостійно з метою збереження адвокатської таємниці; 12.15. Ордер вважається підписаним адвокатом (керівником адвокатського бюро/адвокатського об`єднання), якщо у графі «Адвокат» міститься або власноручний (фізичний) підпис; або ордер засвідчено електронним підписом; або електронним підписом засвідчено документ, додатком до якого є ордер.

Інструкцією користувача підсистеми «Електронний суд» ЄСІТС, затвердженою наказом ДП «Інформаційні судові системи» від 29 грудня 2023 року № 230/ОД (далі - Інструкція) передбачено, що користувачі, які підтвердили свої повноваження адвоката мають можливість видати ордер на конкретну справу для отримання доступу до документів по справі та загальний ордер (без вказання номера справи), який спрощує та прискорює процес подачі заяв до суду.

Ордер у підсистемі «Електронний суд» формується на підставі ордера, виданого відповідно до Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, а отже, має відповідати йому щодо обсягу повноважень адвоката на представництво інтересів довіреної особи (учасника справи) у межах відповідної судової справи.

Зазначення в електронному ордері, сформованому через підсистему «Електронний суд», що він виданий на підставі іншого ордера, доводить, що такий електронний ордер наразі не є самодостатньою підставою для підтвердження повноважень адвоката на подання касаційної скарги.

Подібні висновки викладені Верховним Судом в ухвалах від 21 лютого 2024 року у справі № 910/9146/23, від 23 травня 2024 року у справі № 752/12437/23, від 05 червня 2024 року у справі № 372/3965/22, від 31 липня 2024 року у справі № 420/11019/23, від 09 вересня 2024 року у справі № 758/12925/19, від 01 жовтня 2024 року у справі № 650/2335/24, від 28 жовтня 2024 року у справі № 160/3849/23, від 19 грудня 2024 року у справі № 742/1508/24, від 24 грудня 2024 року у справі № 524/6138/23, від 13 січня 2025 року у справі № 569/10475/22, від 13 червня 2025 року у справі № 149/958/25, від 11 липня 2025 року у справі № 552/8737/24, від 28 липня 2025 року у справі № 758/4549/20, від 25 грудня 2025 року у справі № 755/30256/14.

Доданий до касаційної скарги ордер, виданий адвокатом Поплавським Д. П., сформований у підсистемі «Електронний суд» на підставі ордера № ВН №1358661 від 24 квітня 2024 року. 

При цьому копія ордера № ВН № 1358661 від 24 квітня 2024 року відсутня в матеріалах касаційного провадження.

Отже, сам по собі ордер, сформований в підсистемі «Електронний суд», не підтверджує повноваження адвоката на представлення інтересів особи у Верховному Суді, оскільки такий ордер не містить реквізити, передбачені Положенням.

Пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга підписана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

На підставі викладеного, касаційна скарга Поплавського Д. П., подана в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 11 лютого 2026 року підлягає поверненню, у зв`язку з тим, що підписана особою, яка не має права її підписувати.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із касаційною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник Поплавський Дмитро Павлович , на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 11 лютого 2026 року у справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Каралкіна Юлія Григорівна, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Несвітайло Ігор Іванович, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фадєєва Наталя Олексіївна про визнання права власності та витребування майна із незаконного володіння вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков