Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2026 року Справа№200/10210/25 

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами позов ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправним дій і зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2025 року ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) (далі – НОМЕР_1 прикордонний загін, (ВЧ НОМЕР_2 ), відповідач), в якому просить: - визнати протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 одноразової грошової винагороди; - зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову винагороду у розмірі 1000000 грн, передбачену пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України №153 від 11.02.2025 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національної гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану». (в редакції від 07.08.2025).
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, витребувано докази.
На обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що оскільки він, призваний на військову службу під час дії воєнного стану у віці до 25 років у званні рядового, сержантського складу, брав безпосередню участь у бойових (спеціальних) завданнях на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових(спеціальних) завдань підрозділом першого ешелону оборони (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно, всебічного забезпечення підрозділів, які виконують завдання у складі угрупувань військ за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником в смузі оборони 57 омпбр ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Вовчанська міська територіальна громада) з 18.07.2024 по 13.02.2025, тому він має право на отримання одноразової грошової винагороди у розмірі 1000000 грн. Крім того, позивач посилається на його дискримінацію за ознакою рівня освіти.
Відповідач надав відзив на позовну заяву, яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Посилається на пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду. Зазначає, що наказом Голови Державної прикордонної служби України від 26.12.2024 №2323-ОС позивача прийнято на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу та присвоєно військове звання «лейтенант». Постанова КМУ № 153 встановлює, що право на відповідну виплату пов`язане із проходженням військової служби у визначеному статусі, зокрема – для осіб рядового, сержантського, старшинського складу та військовослужбовцям, які проходили військову службу і були атестовані до 9 присвоєння первинного офіцерського звання офіцерського складу «молодший лейтенант». Позивачу присвоєно військове звання «лейтенант», що не охоплюється сферою дії ПКМУ 153, та виходить за межі суб`єктивного складу осіб, яким держава передбачила право на відповідну винагороду. Вважає, що позивач не відповідає встановленим законодавцем критеріям, а відтак не набув права на отримання одноразової грошової винагороди, передбаченої зазначеною постановою.
Позивач надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що він не пропустив строк звернення до адміністративного суду. Зазначає, що Постанова № 153 не містить жодних обмежень чи застережень відносно отримання одноразової грошової винагороди зі званням «лейтенант» за умови дотримання інших, передбачених умов. Вживання у тексті Постанови КМУ № 153 терміну «молодший лейтенант» у контексті осіб, атестованих до офіцерського складу, слід розглядати не як вичерпну назву єдиного допустимого звання, а як правову ідентифікацію категорії осіб, яким присвоюється первинне офіцерське звання при укладенні першого контракту. Водночас присвоєння звання «лейтенант» замість «молодший лейтенант» відбулося імперативно силу закону (п. 62 Положення № 1115/2009) через наявність вищої освіти, що не залежить від волі позивача.
Відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив. Вважає, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню ч. 5 ст. 122 КАС України. Постанова КМУ № 153 не містить положень про поширення її дії на осіб, яким присвоєно звання «лейтенант». Тому позивач не належить до кола суб`єктів, на яким поширюється дія зазначеної Постанови. Військова частини НОМЕР_2 не наділена повноваженнями змінювати зміст нормативного акта, розширювати коло осіб, визначених у ньому, здійснювати бюджетні виплати поза межами прямої норми.
Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені обставини, дійшов наступних висновків.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України НОМЕР_3 .
Позивач закінчив у 2022 році Національну академію внутрішніх справ та здобув ступінь вищої освіти «магістр», що підтверджується дипломом НОМЕР_4 від 27.05.202.
Позивач має право на пільги, установлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_5 , виданого 05.01.2024.
Позивач звернувся з рапортом від 17.08.2025 до начальника третього відділу прикордонної служби (тип С) третьої прикордонної комендатури швидкого реагування, в якому просив клопотати перед вищим командуванням виплатити йому одноразову грошову допомогу за тривалість проходження служби в бойових умовах відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів № 153 від 11.02.2025 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національної гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану». Зазначив, що контракт на посади сержантського та старшинського складу був укладений 13.04.2023, тобто під час дії воєнного стану. Указав, що на момент початку проходження військової служби йому виповнилось 24 роки. 
Відповідач листом № 08/85231/25-ВН від 20.10.2021 повідомив позивачу про те, що наказом Голови Державної прикордонної служби України від 26.12.2024 №2323-ОС його прийнято на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу та присвоєно військове звання «лейтенант», що в силу вимог абзацу 8 пункту 4 Постанови № 153 виключає правові підстави для виплати одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень.
Згідно з копією військового квитка серія НОМЕР_6 , виданого 21.06.2018, позивачу з 01.12.2019 присвоєне військове звання старший сержант.
Відповідно копії контракту про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах осіб сержантського та старшинського складу від 13 квітня 2023 року укладеного між позивачем і начальником НОМЕР_7 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, ОСОБА_1 вступив на військову службу за контрактом і взяв на себе зобов`язання: протягом дії цього контракту, а в разі настання особливого періоду посадах понад установлений осіб строк контракту, проходити військову службу на посадах осіб сержантського та старшинського складу. Зазначено, що цей контракт є строковим та укладається відповідно до строків, установлених законодавством, за погодженням сторін на три роки з 13 квітня 2023 року по 12 квітня 2026 року.
Відповідно до копії витягу з наказу Начальна НОМЕР_7 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 14 квітня 2023 року № 256-ОС «Про особовий склад» вирішено прийняти на військову службу за контрактом осіб сержантського та старшинського складу з 13 квітня 2023 року старшого сержанта запасу ОСОБА_1 , з яким укладено контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України строком на 3 (три) роки. Призначено старшого сержанта ОСОБА_1 інспектором прикордонної служби 2 категорії водієм першого відділення інспекторів прикордонної служби другої прикордонної застави другого відділу прикордонної служби (тип С) (на ББА) прикордонної комендатури швидкого реагування. 
Також позивач надав до суду копії: 
- витягу від 11.10.2023 з журналів бойових дій прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11.04.2023, інв. №11 ДСК, в якому наявні відомості щодо виконання бойових (спеціальних) завдань ОСОБА_1 ; 
- витяг з журналів бойових дій третього відділу прикордонної служби (тип С) третьої прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону від 17.08.2025, в якому зазначено, що позивач Приймав безпосередню участь у бойових (спеціальних) завданнях на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань підрозділом першого ешелону оборони (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно, всебічного забезпечення підрозділів, які виконують завдання у складі угрупувань військ за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником у смузі оборони НОМЕР_8 омибр ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Вовчанська міська територіальна громада), період з 18.07.2024 по 13.02.2025.
Відповідач надав до суду копію витягу з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 8 червня 2024 року № 635-ОС «По особовому складу», відповідно до якого вирішеного зарахувати в списки особового складу та на всі види забезпечення старшого сержанта ОСОБА_1 , який прибув для подальшого проходження військової служби з НОМЕР_9 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, АДРЕСА_1 , з 7 червня 2024 року.
Згідно з копією витягу з наказу Голови Державної прикордонної служби України від 26 грудня 2024 року № 2323-OC «Про особовий склад» вирішено прийняти на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу, присвоєно військове звання «лейтенант»: по ІНФОРМАЦІЯ_4 головному сержанту ОСОБА_1 , заступнику начальника третьої прикордонної застави третього відділу прикордонної служби (тип С) третьої прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону, з яким укладено контракт про проходження військової служби в Державній прикордонній службі України строком на 5 (п`ять) років. 
Відповідно до копії контракту про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах осіб офіцерського складу від 26 грудня 2024 року укладеного між позивачем і Головою Державної прикордонної служби України, ОСОБА_1 вступив на військову службу за контрактом і взяв на себе зобов`язання: протягом дії цього контракту, а в разі настання особливого періоду посадах понад установлений осіб строк контракту, проходити військову службу на посадах осіб офіцерського складу. Зазначено, що цей контракт с строковим та укладається відповідно до строків, установлених законодавством, за погодженням сторін на 5 (п`ять) років з 26 грудня 2024 року по 25 грудня 2029 року.
Крім того, відповідач надав до суду витяг з послужного списку позивача, відповідно до якого з 01.12.2019 позивач мав звання старшого сержанта, головний сержант відповідно до наказу від 08.07.2024 № 781-ОС, лейтенант відповідно до наказу від 26.12.2024 № 2323-OC.
Спір у цій справі виник з приводу наявності підстав для виплати одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року № 153.
Суд зазначає, що, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2025 від 11.12.2025, до спірних правовідносин підлягає застосуванню ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України, якою передбачено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). 
Позивач звернувся до суду з цим позовом 22 грудня 2025 року, що підтверджується відміткою Укрпошти на відповідному поштовому конверті.
Водночас до суду не надано доказів звільнення позивача з військової служби та/або виключення його зі списків особового складу ВЧ НОМЕР_2 . Згідно з послужним списком позивача від 12.01.2026 позивач продовжує проходити військову службу.
Тому у суду відсутні підстави вважати, що позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі – Закон № 2011-XII), який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
За приписами частини другої статті 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Частиною четвертою статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування ЗСУ, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації в Україні введено воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. 
У подальшому дію воєнного стану продовжено та він діє на цей час.
Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» (далі – Постанова № 153), у редакції, чинній з 07.08.2025, установлено, що: 1) учасниками експериментального проекту є: громадяни України віком від 18 до 25 років, які приймаються на військову службу за контрактом до Збройних Сил, Національної гвардії або Державної прикордонної служби на посади рядового складу; Збройні Сили; Національна гвардія; Державна прикордонна служба; Міністерство оборони; Міністерство внутрішніх справ; військові частини, визначені Генеральним штабом Збройних Сил, Головним управлінням Національної гвардії та Адміністрацією Державної прикордонної служби; 2) координатором експериментального проекту є Міністерство оборони; 3) фінансування експериментального проекту здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.
Також пунктом 4 Постанови № 153 установлено, що:
- громадянам України з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень;
- військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених);
- військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі;
- військовослужбовцям, зазначеним в абзацах другому та третьому цього пункту у разі, коли вони притягувалися до кримінальної відповідальності, два або більше разів притягувалися до адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, винагорода не виплачується;
- виплата винагороди здійснюється також військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які відповідають вимогам щодо виплати винагороди, зазначеним в абзаці другому цього пункту, та: були прийняті на військову службу за контрактом під час воєнного стану, з числа осіб, які проходили строкову військову службу; проходили військову службу і були атестовані до присвоєння первинного офіцерського звання офіцерського складу “молодший лейтенант”; проходили військову службу, мали спеціальні звання або класні чини та були переатестовані до присвоєння офіцерського звання.
Зі змісту ч. 1 і ч. 2 ст. 5 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі – Закон № 2232-XII) випливає, що військовослужбовці, резервісти та військовозобов`язані поділяються на рядовий склад, сержантський і старшинський склад та офіцерський склад.
Установлюються такі військові звання, зокрема:
- старший сержантський склад: старший сержант, головний сержант, штаб-сержант
- молодший офіцерський склад: молодший лейтенант: молодший лейтенант, лейтенант, старший лейтенант, капітан.
Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону № 2232-XII передбачено, що військові посади (штатні посади, що підлягають заміщенню військовослужбовцями) і відповідні їм військові звання передбачаються у штатах (штатних розписах) військових частин, кораблів, органів військового управління, установ, організацій, закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти.
Також відповідно до п. 49 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/200 (далі – Положення № 1115/200), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що військовослужбовці, які проходять військову службу в органах Держприкордонслужби, поділяються на рядовий склад, сержантський і старшинський склад, офіцерський склад.
Сержантський і старшинський склад поділяється на молодший сержантський і старшинський склад, старший сержантський і старшинський склад та вищий сержантський і старшинський склад.
Офіцерський склад поділяється на молодший офіцерський склад, старший офіцерський склад та вищий офіцерський склад.
Відповідно до п. 52 Положення № 1115/200 військове звання може бути первинним або черговим.
Для осіб сержантського і старшинського складу первинним є військове звання молодшого сержанта (старшини 2 статті).
Для осіб офіцерського складу первинним є військове звання молодшого лейтенанта.
Черговим військовим званням є військове звання, наступне за тим, що має військовослужбовець.
Відповідно до пунктів 61 і 62 Положення № 1115/200 установлено, що первинне військове звання молодшого лейтенанта присвоюється:
1) військовослужбовцям, які закінчили у воєнний час вищий військовий навчальний заклад за скороченою програмою навчання;
2) особам сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом або військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, мають вищу освіту за ступенем бакалавра, пройшли (у разі потреби) курс військової підготовки за напрямом, що відповідає профілю службової діяльності, у тому числі ті, які проходять службу у військовому резерві, атестовані до присвоєння первинного військового звання офіцерського складу, з урахуванням потреби в офіцерах відповідної спеціальності;
3) військовослужбовцям строкової військової служби, які прослужили не менше ніж шість місяців, особам рядового складу, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, військовозобов`язаним і жінкам, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі осіб офіцерського складу, які мають вищу освіту за ступенем не нижче бакалавра, яка відповідає профілю службової діяльності, та атестовані до присвоєння первинного військового звання офіцерського складу, з урахуванням потреби в офіцерах відповідної спеціальності - для розвідувального органу;
4) військовослужбовцям сержантського і старшинського складу, які призначені на посади офіцерського складу у воєнний час і успішно виконують службові обов`язки.
Військове звання лейтенанта присвоюється:
1) випускникам вищого військового навчального закладу Держприкордонслужби, які здобули вищу освіту за ступенем не нижче бакалавра та уклали контракт про подальше проходження військової служби в Держприкордонслужбі і які не мають військових звань офіцерського складу;
2) особам сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом або військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, мають вищу освіту за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліста, ступенем магістра, пройшли (у разі потреби) курс військової підготовки за напрямом, що відповідає профілю службової діяльності, у тому числі ті, які проходять службу у військовому резерві, атестовані до присвоєння первинного військового звання офіцерського складу, з урахуванням потреби в офіцерах відповідної спеціальності.
Отже, відповідно до пп. 2 п. 62 Положення № 1115/200 наказом від 26.12.2024 № 2323-OC позивачу присвоєно військове звання лейтенанта.
Водночас приписами абзаців шостого і восьмого п. 4 Постанови № 153, на які посилається позивач, установлено, що виплата винагороди здійснюється також військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які відповідають вимогам щодо виплати винагороди, зазначеним в абзаці другому цього пункту, та проходили військову службу і були атестовані до присвоєння первинного офіцерського звання офіцерського складу “молодший лейтенант”.
Отже, Кабінет Міністрів України конкретизував суб`єктів, на яких розповсюджуються указані приписи, а саме тих, які були атестовані до присвоєння первинного офіцерського звання офіцерського складу “молодший лейтенант”.
У суду відсутні підстави для розширеного тлумачення вказаних приписів Постанови № 153, оскільки Кабінет Міністрів України безпосередньо визначив певне військове звання (молодший лейтенант), а не офіцерський склад або молодший офіцерський склад у цілому. 
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина 2 статті 19 Конституції України).
Суд вважає, що на момент виникнення спірних правовідносин відповідач, який зобов`язаний діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, - не мав законодавчих підстав для виплати позивачу спірної винагороди.
Відповідач позбавлений можливості на власний розсуд застосовувати Постанову № 153, у межах спірних правовідносин, шляхом її розповсюдження на осіб, які були атестовані до присвоєння первинного офіцерського звання офіцерського складу “лейтенант”.
Також відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» визначено, що дискримінація - ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними (далі - певні ознаки), зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.
Суд зазначає, що застосування приписів законодавства, зокрема Постанови № 153, у залежності від наявності у військовослужбовця певного військового звання – не може вказувати на наявність дискримінації. Водночас питання наявності у позивача певного рівня освіти враховувалося під час прийняття наказу від 26.12.2024 № 2323-OC, а не момент виникнення спірних правовідносин.
Тому суд дійшов висновку про те, що відповідачем у спірних правовідносинах не було прийнято (вчинено) протиправних рішень, дій чи бездіяльності.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 80, 90, 132-139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_10 , АДРЕСА_2 ) до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) (ідентифікаційний код: НОМЕР_11 ) про визнання протиправним дій і зобов`язання вчинити певні дії – відмовити повністю
Повне рішення суду складено 27 лютого 2026 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Суддя К.О. Куденков