ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 р. 	Справа № 440/10048/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Жигилія С.П. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.10.2025, головуючий суддя І інстанції: Т.С. Канигіна, м. Полтава, повний текст складено 03.10.25 по справі № 440/10048/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області   
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту – ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області (далі по тексту – ГУ ПФУ у Хмельницькій області, відповідач), в якому просила суд:
- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо зменшення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із 74% на 60% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з 01.01.2022, а також щодо відмови у здійсненні перерахунку у розмірі 74% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 74 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, згідно з довідками Територіального управління ДСА України в Полтавській області від 19.11.2024, починаючи з 01.01.2022 на підставі довідки № 02/4040/24, починаючи з 01.01.2023 на підставі довідки № 02/4041/24, починаючи з 01.01.2024 на підставі довідки №02/4042/24 з урахуванням виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що при здійсненні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок Територіального управління ДСА України в Полтавській області від 19.11.2024 № 02/4040/24, № 02/4041/24 та № 02/4042/24 відповідачем протиправно зменшено відсотковий показник суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, з якого обраховується щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, з належних 74% до 60%, що призвело до порушення прав позивача на належне отримання зазначених виплат.
Стверджувала, що право на отримання довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 74% суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді підтверджено рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.10.2021 по справі № 440/10283/21, однак відповідачем вказаний факт проігноровано, чим порушено гарантії незалежності суддів.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03.10.2025 по справі №440/10048/25 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29013, код ЄДРПОУ 2131835) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо здійснення ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 60 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 74 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, згідно з довідками Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області від 19.11.2024, починаючи з 01.01.2022 на підставі довідки №02/4040/24, починаючи з 01.01.2023 на підставі довідки №02/4041/24, починаючи з 01.01.2024 на підставі довідки № 02/4042/24, з урахуванням виплачених сум.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29013, код ЄДРПОУ 2131835) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн.
ГУ ПФУ у Хмельницькій області, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.10.2025 та винести постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована твердженнями про відсутність підстав для перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з 74% суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, оскільки за даними трудової книжки та розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж роботи позивача на посаді судді становить 25 років 22 дні, а не повних 32 роки як безпідставно зазначено судом першої інстанції у рішенні суду.
Крім того, зазначив, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.02.2025 по справі № 440/248/25, яким зобов`язано відповідача провести перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок Територіального управління ДСА України в Полтавській області від 19.11.2024 № 02/4040/24, № 02/4041/24 та № 02/4042/24, не покладено зобов`язань щодо проведення перерахунку грошового утримання у розмірі 74% від суддівської винагороди, а тому підстави для обчислення довічного грошового утримання з урахуванням зазначеного відсотка відсутні.
У надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу, позивач просила апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
В обґрунтування відзиву підтримала правову позицію, викладену у позовній заяві, та додатково зазначила, що відповідач свідомо ігнорує рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.10.2021 по справі № 440/10283/21, яке набрало законної сили 22.08.2022, та яким встановлено, що суддівський стаж позивача складає 32 роки 10 місяців та 24 дні, а тому такі дії пенсійного органу є протиправними, оскільки довічне грошове утримання ОСОБА_1 як судді у відставці має обраховуватися саме з 74% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, а не з 60%, які неправомірно використав відповідач.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є суддею у відставці та з 2018 року отримує щомісячне довічне грошове утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII (далі – Закон № 1402-VIII), що не заперечується сторонами та підтверджується їхніми поясненнями, викладеними у заявах по суті справи.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.09.2024 у справі №440/2783/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, Державної судової адміністрації України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у видачі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого з 01.01.2022 у розмірі 2481 грн.
Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у якій базовий розмір посадового окладу судді та розміри доплат за вислугу років і за перебування на адміністративній посаді в суді визначити, виходячи з розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу з розрахунку на місяць для працездатних осіб, встановленого абзацом четвертим статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2022 рік" станом на 01.01.2022 у розмірі 2481 грн.
Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у видачі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого з 01.01.2023 у розмірі 2684 грн.
Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у якій базовий розмір посадового окладу судді та розміри доплат за вислугу років і за перебування на адміністративній посаді в суді визначити, виходячи з розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу з розрахунку на місяць для працездатних осіб, встановленого абзацом четвертим статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2023 рік" станом на 01.01.2023 у розмірі 2684 грн.
Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у видачі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого з 01.01.2024 у розмірі 3028 грн.
Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у якій базовий розмір посадового окладу судді та розміри доплат за вислугу років і за перебування на адміністративній посаді в суді визначити, виходячи з розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу з розрахунку на місяць для працездатних осіб, встановленого абзацом четвертим статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2024 рік" станом на 01.01.2024 у розмірі 3028 грн.
На виконання рішення суду від 05.09.2024 у справі № 440/2783/24 Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Полтавській області оформлено та видано ОСОБА_1 довідки:
1) № 02/4040/24-вих від 19.11.2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці про те, що станом на 01.01.2022 її суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 143384,10 грн, у тому числі: посадовий оклад - 81873,00 грн, доплата за вислугу років (70%) - 61511,10 грн;
2) № 02/4041/24-вих від 19.11.2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці про те, що станом на 01.01.2023 її суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 150572,40 грн, у тому числі: посадовий оклад - 88572,00 грн, доплата за вислугу років (70%) - 62000,40 грн;
3) № 02/4042/24-вих від 19.11.2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці про те, що станом на 01.01.2024 її суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 169870,80 грн, у тому числі: посадовий оклад - 99924,00 грн, доплата за вислугу років (70%) - 69946,80 грн.
13.12.2024 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління ПФУ в Полтавській області із заявою про перерахунок пенсії, у якій просила зробити перерахунок довічного утримання судді у відставці на підставі довідок ТУ ДСА в Полтавській області від 19.11.2024 за 2022, 2023, 2024 роки.
З урахуванням принципу екстериторіальності заяву та документи ОСОБА_1 в електронному вигляді було передано на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області №163750003306 від 18.12.2024 ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.02.2025 у справі №440/248/25 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 18.12.2024 № 163750003306 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести з 01.01.2022 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 19.11.2024 № 02/4040/24-вих.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести з 01.01.2023 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 19.11.2024 № 02/4041/24-вих.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести з 01.01.2024 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 19.11.2024 № 02/4042/24-вих.
Відповідачем на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.02.2025 у справі № 440/248/25 здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2022, з 01.01.2023, з 01.01.2024 у розмірі 60%.
Не погодившись з діями Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо зменшення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із належних 74% на 60% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з 01.01.2022, а також відмовою у здійсненні перерахунку у розмірі 74% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, позивачка звернулась до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та з посиланням на приписи статті 78 КАС України зазначив, що оскільки рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.10.2021 по справі № 440/10283/21 підтверджено право позивача на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з 74 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, суддівський стаж позивача становить 32 роки 10 місяців та 24 дні, використання пенсійним органом при проведенні перерахунку відсоткового показника 60% є протиправним та призвело до отримання позивачем щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у неналежному розмірі.
Обираючи належний спосіб захисту порушених прав позивача, суд першої інстанції вважав за необхідне зобов`язати ГУ ПФУ у Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 74 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, згідно з довідками Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області від 19.11.2024, починаючи з 01.01.2022 на підставі довідки №02/4040/24, починаючи з 01.01.2023 на підставі довідки № 02/4041/24, починаючи з 01.01.2024 на підставі довідки № 02/4042/24, з урахуванням виплачених сум.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Колегією суддів встановлено, що спірні правовідносини виникли внаслідок протиправного зменшення відповідачем при здійсненні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 74% на 60% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з 01.01.2022 та відмови відповідача у здійсненні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 виходячи з 74% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, зазначеного у довідках Територіального управління ДСА України в Полтавській області від 19.11.2024 № 02/4040/24, № 02/4041/24 та № 02/4042/24.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно зі статтею 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.
Відповідно до статті 130 Конституції України, держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.
Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначає Закон № 1402-VIII.
Згідно із частинами 1, 3 статті 142 Закону № 1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:
1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;
2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.
Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Досліджуючи поняття щомісячного довічного грошового утримання судді, Конституційний Суд України у мотивувальній частині рішення від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011 висновувався на тому, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов`язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці виплату одержують з Пенсійного фонду України за рахунок Державного бюджету, діючі судді - виключно з Державного бюджету України. У цьому ж рішенні Конституційний суд України також вказав на неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.
У Рішенні Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013(справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема, обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.
Окрім цього, зазначений підхід до статусу судді у відставці та питання належного матеріального забезпечення суддів у відставці знайшов своє продовження у Рішенні Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016, у абзаці другому пункту 3 мотивувальної частини якого, Суд зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов`язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.
Відповідно до четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Так, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.10.2021 у справі № 440/10283/21, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.08.2022 (що є датою набрання законної сили рішенням суду першої інстанції), встановлено, що загальний стаж роботи судді Кулешової Л. В., що дає їй право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, становить 32 роки 10 місяців та 24 дні.
При цьому, доводи апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про те, що відповідач застосовуючи 60%, без врахування стажу помічника судді, при перерахунку пенсії позивачу діяв в межах та в спосіб визначений чинним законодавством, визнані судами помилковими.
Крім того, апеляційний суд вважав правильний висновок суду першої інстанції про те, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 підлягає перерахунку виходячи з 74% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (50% - за роботу на посаді судді 20 років + 24% за 12 років роботи понад 20 років, по 2% за кожний рік).
З огляду на викладене, враховуючи положення частини другої статті 142 Закону №1402-VIII та набуття позивачем суддівського стажу 32 роки 10 місяців та 24 дні, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що щомісячне довічне грошове утримання позивача має розраховуватися, виходячи саме з 74 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (50 відсотків за 20 років роботи) + 24 відсотки (12 років роботи на посаді судді понад 20 років х 2%).
Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 09.11.2021 у справі №580/492/21.
А відтак, твердження апелянта про відсутність підстав для обчислення довічного грошового утримання у розмірі 74% від суддівської винагороди з огляду на не зазначення про це у рішенні Полтавського окружного адміністративного суду від 12.02.2025 по справі № 12.02.2025, є фактичним ухиленням від виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.10.2021 у справі № 440/10283/21, яке набрало законної сили 22.08.2022, а відтак підлягала обов`язковому врахуванню станом на час проведення спірного перерахунку.
Відповідно, доводи апеляційної скарги про те, що відповідач, застосувавши показник 60% при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , діяв у межах та у спосіб, визначений чинним законодавством, є такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності власних дій, ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані під час її апеляційного перегляду не довів належними та допустимими доказами правомірність власних дій (бездіяльності), які є предметом оскарження позивачем.
З огляду на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо здійснення ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 60 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
Як встановлено частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно зі статтею 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.
Згідно з Рішенням ЄСПЛ по справі "Рисовський проти України" (Rysovskyyv. Ukraine) від 20.10.2011 року (заява № 29979/04), принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.
Отже, з огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 74 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, згідно з довідками Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області від 19.11.2024, починаючи з 01.01.2022 на підставі довідки №02/4040/24, починаючи з 01.01.2023 на підставі довідки №02/4041/24, починаючи з 01.01.2024 на підставі довідки № 02/4042/24, з урахуванням виплачених сум.
Згідно з частиною 1 статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги з вищезазначених підстав не спростовують висновків суду першої інстанції.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області - залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.10.2025 по справі № 440/10048/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	С.П. Жигилій   Я.М. Макаренко