КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа №359/13374/25 Суддя І інстанції - Шевченко О.В.
Провадження № 33/824/2447/2026 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2026 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши клопотання адвоката Дорожкіна В.К. в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2026 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2026 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, зі стягненням судового збору на користь держави у розмірі 665 грн. 60 коп. 

Не погоджуючись із рішенням судді, адвокат Дорожкін В.К. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2026 року разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи клопотання тим, що строк на апеляційне оскарження пропущений вимушено, у зв`язку з тим, що повний текст постанови тривалий час не був виготовлений і був отриманий 05 березня 2026 року, що підтверджується підписом про отримання у матеріалах справи. 

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що клопотання адвоката Дорожкіна В.К. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2026 року задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.
Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Так, статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.
Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.
Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.
Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з урахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.
Постанова судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області щодо ОСОБА_1 винесена 11 лютого 2026 року, а отже останнім днем оскарження вказаної постанови є 23 лютого 2026 року. 
Апеляційну скаргу апелянт подав до суду першої інстанції лише 12 березня 2026 року, тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження. 
Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини зазначається, що у кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява N 3236/03).
При цьому, як з матеріалів справи, так і зі змісту постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2026 року вбачається, що ОСОБА_1 та захисник - адвокат Дорожкін В.К. приймали участь в судовому засіданні та надавали пояснення. За результатом розгляду справи судом винесено постанову, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. При цьому, в постанові наведено і порядок та строк її оскарження.
Відтак, оскільки ОСОБА_1 та захисник - адвокат Дорожкін В.К. приймали безпосередню участь при розгляді справи, знали про прийняте рішення, строк і порядок оскарження постанови суду першої інстанції (чого не заперечується в апеляційній скарзі), тому мали вжити заходів для своєчасного оскарження судового рішення у передбачений ст. 294 КУпАП строк, чого не зробили.
Окрім того, згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, оскаржувана постанова надіслана до ЄДРСР 19.02.2026 року, тобто, протягом строку апеляційного оскарження. 
При цьому, з матеріалів справи не вбачається, що апелянт вживав хоч якісь заходи для отримання копії оскаржуваної постанови до 05.03.2026, коли її і отримав. 
У зв`язку з наведеним, посилання захисника в апеляційній скарзі на факт отримання копії постанови суду лише 05.03.2026, в даному випадку не може свідчити про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження. Інших причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду від 11.02.2026 апеляційна скарга не містить. 
Таким чином, будь-яких об`єктивних причин, які б перешкодили захиснику Дорожкіну В.К. звернутись до суду для реалізації прав на оскарження прийнятої судом постанови, в строки визначені ст. 294 КУпАП, матеріали справи не містять, у зв`язку з чим, апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга повертається апеляційним судом особі, якщо у поновленні строку відмовлено.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд доходить висновку про повернення апеляційної скарги на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2026 року.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Клопотання адвоката Дорожкіна В.К. в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2026 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без задоволення. 
Апеляційну скаргу адвоката Дорожкіна В.К. на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2026 року - повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Л.І. Кепкал