Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2026 р. № 520/29756/25 

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марини Лук`яненко, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
1. визнати протиправним та скасувати наказ начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (по особовому складу) № 19-К від 24.07.2025 року в частині призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та зарахування у розпорядження начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
2. визнати протиправним та скасувати наказ начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (по особовому складу) № 53-РС від 25.07.2025 року в частині призначення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стрільцем відділення охорони взводу охорони роти охорони батальйону забезпечення навчального процесу;
3. визнати протиправним та скасувати наказ начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (по стройовій частині) № 222 від 25.07.2025 року в частині, вважати таким, що з 25.07.2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , справи та посаду стрільця 1 відділення охорони 2 взводу охорони роти охорони батальйону забезпечення навчального процесу прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою;
4. зобов`язати начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з військової служби у запас та направити на військовий облік за місцем проживання у зв`язку із ненаданням його згоди на призов на військову службу під час мобілізації. 
В обґрунтування позову зазначено, що оскаржувані накази начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки чинним законодавством не передбачено призов шляхом мобілізації осіб віком до 25 років, які не пройшли базової загальновійськової підготовки (БЗВП). А особи, котрі пройшли БЗВП не підлягають призову на військову службу під час мобілізації до досягнення 25-річного віку військовозобов`язані, які пройшли базову загальновійськову підготовку відповідно до статті 10-1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" чи базову військову службу. Також, посилався на те, що згідно розділу ІІ пункту 19, Наказу МОУ № 877 від 31.12.2024 року, контракт про проходження військової служби (навчання) припиняється (розривається), а курсант відраховується з ЗФПВО, ВВНЗ та ВНП ЗВО та
звільняється з військової служби з підстав, визначених частиною п`ятою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». 
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 відкрито спрощене провадження в даній адміністративній справі.
Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що контракт про проходження військової служби (навчання) розривається достроково, а курсанти чоловічої статі, відраховані із закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням) або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі їх відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського, сержантського або старшинського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, вважаються такими, що проходять військову службу за призовом, та направляються: під час проведення мобілізації та дії воєнного стану - до військових частин для подальшого проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
У відповіді на відзив позивач підтримав правову позицію, викладену у позовній заяві, та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. При цьому, позивач наполягав на тому, що він вислужив строки строкової військової служби (пройшов базову військову службу) та на підставі, пункту 36 Указу Президента України «Про положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, курсанти чоловічої статі, відраховані з вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, з якими припинено (розірвано) контракт про навчання з підстав, визначених підпунктами "б", "г", "ґ" чи "ж" пункту 1 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", або які вислужили строки строкової військової служби, звільняються з військової служби (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти і направляються на військовий облік за місцем проживання. Зазначив, що він має повних 20 років та не надавав начальнику Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», добровільну згоду про проходження військової служби за призовом під час мобілізації.
Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
27.08.2022 між ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) та Міністерством оборони України в особі начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у ЗСУ курсантами вищого військового навчального закладу, військового підрозділу закладу вищої освіти, в якому позивача зараховано курсантом навчального курсу факультету управління діями підрозділів танкових військ. 
24.07.2025 року ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів через недисциплінованість, згідно ч. 11 ст. 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", п. 2.14 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, наказом начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (по особовому складу) №19-К, достроково розірвавши контракт про проходження військової служби (навчання), та вважавши таким, що проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та відповідно до пункту 227 зараховано позивача у розпорядження начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут».
25.07.2025 року наказом начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (по особовому складу) №53-РС, призначено: солдата ОСОБА_1 - стрільцем відділення охорони взводу охорони роти охорони батальйону забезпечення навчального процесу, ВОС - 100915А.
У подальшому на підставі прийнятого наказу №53-РС від 25.07.2025 року, начальником Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (по стройовій частині) винесено наказ № 222 від 25.07.2025 року, відповідно до якого солдата ОСОБА_1 вважати таким, що з 25.07.2025 року справи та посаду стрільця 1 відділення охорони 2 взводу охорони роти охорони батальйону забезпечення навчального процесу прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
06.08.2025 позивач через свого представника звернувся до начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» із запитом про витребування копій наказів №19-К від 24.07.2025, №53-РС від 25.07.2025 року.
12.09.2025, засобами поштового зв`язку «Укрпошта», позивачем отримано супровідний лист Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» від 15.08.2025 року та копії наказів №19-К від 24.07.2025, №53-РС від 25.07.2025 року.
Не погоджуючись з вказаними наказами №19-К від 24.07.2025, №53-РС від 25.07.2025 року та № 222 від 25.07.2025, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Згідно із ст.65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до статті 106 Конституції України, Президент України, зокрема, приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон №2232-XII).
Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 2 Закону № 2232-XII громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Частиною 6 ст. 2 Закону № 2232-XII передбачено наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Відповідно до ч.ч. 1-6 ст. 25 Закону № 2232-XII підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського та офіцерського складу проводиться у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів. Підготовка громадян України, прийнятих на військову службу за контрактом, може здійснюватися у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах), військових частинах шляхом навчання на спеціальних курсах підготовки. Порядок та умови направлення, проходження військової служби громадянами України під час такої підготовки визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Порядок проведення підготовки громадян України для проходження військової служби на посадах осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу встановлюється Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, спільно з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.
З громадянами України - курсантами закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами п`ятим, восьмим і дев`ятим частини другої статті 23 цього Закону.
Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону № 2232-XII початком проходження військової служби вважається:
1) день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту - для громадян, призваних на строкову військову службу;
2) день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації;
3) день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних;
4) день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.
Відповідно до ч. 11 ст. 25 Закону № 2232-XII, контракт про проходження військової служби (навчання) розривається достроково, а курсанти чоловічої статі, відраховані із закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням) або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану – за його наявності) та в разі їх відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського, сержантського або старшинського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, вважаються такими, що проходять військову службу за призовом, та направляються під час проведення мобілізації та дії воєнного стану – до військових частин для подальшого проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Наказом Міністра Оборони України №877 від 31.12.2024, який набув чинності 12.03.2025, затверджено Особливості відрахування, поновлення та переведення курсантів, слухачів, ад`юнктів закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти та наукових установ у системі Міністерства оборони України (далі - Наказ №877). Вказаним наказом також визнано таким, що втратив чинність попередній наказ Міністерства оборони України від 24 грудня 1997 року № 490 «Про затвердження Інструкції про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів Міністерства оборони України».
Згідно з п. 3 розділу ІІ наказу №877 підставами для відрахування курсантів, слухачів, ад`юнктів з навчання в ЗФПВО, ВВНЗ, ВНП ЗВО та НУ є, зокрема, недисциплінованість військовослужбовця.
Згідно п. 8 розділу ІІ Наказу №877 за недисциплінованість відраховуються курсанти, слухачі та ад`юнкти за скоєні порушення військової дисципліни та окремі порушення військової дисципліни, які обліковуються для оцінки стану військової дисципліни, вимог статутів Збройних Сил України, громадського порядку та здійснення інших правопорушень згідно з пунктом 2.14 розділу II Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року № 170, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19 травня 2009 року за № 438/16454.
Відповідно по пункту 20 розділу ІІ наказу №877 курсанти, яких відраховано із ВВНЗ, ВНП ЗВО та ЗФПВО, у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням) або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання індивідуального навчального плану та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського та офіцерського складу, відшкодовують витрати, пов`язані з їх утриманням у ВВНЗ, ВНП ЗВО та ЗФПВО, відповідно до законодавства.
Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів через недисциплінованість згідно ч. 11 ст. 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" наказом начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (по особовому складу) №19-К від 24.07.2025, достроково розірвавши контракт про проходження військової служби (навчання), та вважавши таким, що проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та відповідно до пункту 227 зараховано позивача у розпорядження начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут».
Підстави для відрахування курсанта ОСОБА_1 , а саме через недисциплінованість, позивачем не оскаржуються та не заперечуються. 
Позивач не погоджується з наслідками відрахування з числа курсантів та розірвання контракту, а саме щодо призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та зарахування у розпорядження начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут»; призначення стрільцем відділення охорони взводу охорони роти охорони батальйону забезпечення навчального процесу; та вважати таким, що з 25.07.2025 року справи та посаду стрільця 1 відділення охорони 2 взводу охорони роти охорони батальйону забезпечення навчального процесу прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
З цього приводу, суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 2 Закону № 2232-XII, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки, а також закладів фахової передвищої військової освіти та військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період є окремими самостійними видами військової служби. 
Тобто, на момент відрахування з числа курсантів Військового інституту позивач вже проходив військову службу (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів у силу приписів ч. 11 ст. 25 Закону № 2232-XII і після відрахування позивача з числа курсантів Військового інституту останньому змінено вид військової служби відповідно до імперативних приписів ч. 11 ст. 25 Закону № 2232-XII, а не окремо здійснено його призов під час мобілізації на особовий період.
Отже, позивач в порядку та у спосіб, що прямо передбачений чинним законодавством України, призначений стрільцем відділення охорони взводу охорони роти охорони батальйону забезпечення навчального процесу та зарахований у розпорядження начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (наказом від 25.07.2025 року №53-РС) із подальшим прийняттям справи та виконанням службових обов`язків за посадою (наказом від 25.07.2025 року №222).
Доводи позивача про те, що він не підлягає призову шляхом мобілізації, оскільки пройшов базову загальновійськову підготовку, але не досяг 25-річного віку, суд відхиляє, оскільки у даному випадку, окремо призов позивача під час мобілізації, на особливий період, не здійснювався. Після відрахування з числа курсантів Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», позивачу змінено вид військової служби відповідно до імперативних приписів ч. 11 ст. 25 Закону № 2232-XII. 
Із доводами позивача про те, що він відповідно частини 12 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" підлягає звільненню з військової служби та направленню на військовий облік за місцем проживання, суд не погоджується, оскільки позивача відраховано з числа курсантів через недисциплінованість згідно частини 11 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" під час проведення мобілізації та дії воєнного стану.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що накази начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» №19-К від 24.07.2025 року, №53-РС від 25.07.2025 року, №222 від 25.07.2025 року, є правомірними, прийнятими в порядку та у спосіб, що прямо передбачений чинним законодавством України.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За приписами ч. 1 та ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії) і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, належними та допустимими доказами довів правомірність оскаржуваних дій та у спірних правовідносинах вчинене владним суб`єктом волевиявлення з приводу реалізації адміністративної функції не спричинило безпідставного настання негативних наслідків для заявника, що є визначеною процесуальним законом підставою для відмови у позові.
Розподіл судових витрат відповідно до положень статті 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.
Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).
Повний текст рішення виготовлено та підписано - 03.03.2026, враховуючи час перебування судді у відпустці, а також з урахуванням наявності сталого енергозабезпечення та Інтернет з`єднання, безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя Марина Лук`яненко