ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2026	 	Справа № 904/4364/24	

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б. за участю секретаря судового засідання Мороз В.В.

за позовом Фізичної особи-підприємця Митюченко Валентини Іванівни, м.Верхівцеве, Кам"янський район, Дніпропетровська область 
до Верхівцевської міської ради, м.Верхівцеве, Кам"янський район, Дніпропетровська область 
про визнання укладеною додаткової угоди про продовження терміну дії оренди земельних ділянок для обслуговування торгових павільйонів 

Представники:
Від Позивача: Жежель С.С., адвокат, посвідчення №2562
Від Відповідача: Гурський В.С., адвокат, посвідчення №0351

СУД ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст позовних вимог

Фізична особа-підприємець Митюченко Валентина Іванівна (далі-Позивачка) звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Верхівцевської міської ради (далі-Відповідач), в якій просить суд визнати укладеною додаткову угоду про продовження терміну дії оренди земельних ділянок для обслуговування торгових павільйонів, розташованих за адресою: вулиця Центральна, м.Верхівцеве, Кам`янський район, Дніпропетровської області, загальною площею 0,0119 га, в редакції позивача.
В обґрунтування позову Позивачка посилається на те, що Відповідач не вчиняє жодних дій щодо узгодження та укладення договору оренди земельної ділянки. Позивачка зазначала, що виконала всі обов`язки, покладені на неї чинним законодавством, для отримання в оренду земельної ділянки, проте відповідач ухиляється від належного оформлення користування земельною ділянкою та укладення договору оренди земельної ділянки.
За подання позову Позивачка сплатила судовий збір на суму 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №0.03919323728.1 від 02.10.20245 року. 

2. Процесуальні питання, вирішені судом

09.10.2024 ухвалою суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №904/4364/24. 
10.01.2025 рішенням Господарського суду Дніпропетровської області в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.
27.05.2025 постановою Центрального апеляційного господарського суду рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2025 у справі №904/4364/24 залишено без змін.
26.08.2025 постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2025 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.05.2025 у справі №904/4364/24 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області (арк.с. 249-255 Т.1).
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2025 для розгляду справи №904/4364/24 призначено суддю - Кеся Н.Б.
06.10.20252024 ухвалою суд прийняв справу до свого провадження розгляду та призначив підготовче засідання.
25.11.2025 ухвалою суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів. 
27.01.2026 року ухвалою суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті.
02.03.2026 року через систему "Електронний суд" представник Позивача подав клопотання про долучення доказів, а саме представник Позивача надає суду технічну документацію щодо спірних земельних ділянок, яку було розроблено в 2004 році (арк.с. 67-93 Т.2). З моменту розроблення даної технічної документації земельні ділянки не змінювалися, а тому необхідності в розробленні нової технічної документації для продовження строку дії договору оренди, немає.
В судовому засіданні 24.03.2026 року проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України. 

3. Позиції інших учасників справи

24.10.2024 Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що лише під час дії договору оренди сторони мали можливість внести зміни до договору, змінивши строк його дії. В той час як в даному випадку строк дії договору оренди скінчився та сторони повинні були укладати новий договір, під час укладення якого повинні були застосовуватись положення законодавства щодо земельних торгів визначених ст. 134-139 ЗК України. 31.08.2004 між Верхівцевською міською радою та приватним підприємцем Митюченко Валентиною Іванівною було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,0119 га для обслуговування торгових павільйонів, згідно до плану землекористування, строком на 4 роки і 10 місяців. 01.07.2009 між Верхівцевською міською радою та приватним підприємцем Митюченко Валентиною Іванівною було укладено договір про плату за користування земельною ділянкою загальною площею 0,0119 га для комерційної діяльності, для подальшого оформлення договору оренди. За умовами п. 2.1 договору про плату за користування земельною ділянкою від 01.07.2009 він укладається на строк оформлення технічної документації до укладання договору оренди та його державної реєстрації. З викладеного вбачається, що по закінченні строку дії договору оренди від 31.08.2004 сторони уклали другий договір про плату за користування земельною ділянкою від 01.07.2009 та договір оренди не було поновлено, його дія скінчилась. Відповідно до п. 2.2 договору оренди земельної ділянки від 31.08.2004 він укладається строком на 4 роки 10 місяців, починаючи з дати його реєстрації. Після 2009 року права позивача щодо спірних земельних ділянок не реєструвались, рішення про продовження строку дії договору не приймались, дії/бездіяльність органів державної влади не оскаржувались. Таким чином, ще у 2012 році позивач втратив своє переважне право на укладення договору на новий строк. Позивач з відповідним повідомленням звернулась до відповідача 22.08.2024, що в свою чергу є порушенням умов договору щодо його продовження більш ніж на 15 років – п.2.2 договору оренди. Зазначені обставини унеможливлюють поновлення договору оренди землі від 31.08.2004 та укладання додаткової угоди до нього. Також зазначив, що в межах строку позовної давності позивач втратив право на звернення до суду оскільки договір оренди земельної ділянки від 31.08.2004 укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,0119 га для обслуговування торгових павільйонів, згідно до плану землекористування що укладений строком на 4 роки і 10 місяців припинив дію 01.05.2009, строк позовної давності сплив 01.05.2012. У зв`язку із чим відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
07.10.2025 через "Електронний суд" Позивач подав пояснення (арк.с. 5, 9 Т.2), в яких вказує про таке:
між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди від 31.08.2004 року. Даний договір припинив свою дію у зв`язку із закінченням строку його дії, 30.06.2009 року. Після спливу строку дій договору, позивач і надалі продовжував користуватися спірними земельними ділянками, а відповідач не заперечував проти такого користування;
як вбачається зі змісту статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції на 01.01.2004 року) після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням;
жодних письмових заперечень з боку Відповідача, щодо подальшого користування Позивачем спірними земельними ділянками, протягом місяця з дати закінчення строку дії договору оренди не надходило. Відсутність заперечень з боку Відповідача щодо користування позивачем спірними земельними свідчить і саме рішення Відповідача від 13.07.2009 року №396-ХХІІ/V, яким фактично Позивачу було продовжено строк користування спірними земельними ділянками на строк 49 років.
16.12.2025 через "Електронний суд" представник Відповідача подав додаткові пояснення у справі щодо суті спору (арк.с. 30-31 Т.2), в яких вказує про таке:
в п. 5.34 постанови Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 26.08.2025 по справі №904/4364/24 зазначено:
“ 5.34. Натомість суди попередніх інстанцій не врахували наведені обставини, зокрема, наявність рішення Верхівцевської міської ради від 13.07.2009 № 396-ХХІІ/V, та не з`ясували наявність чи відсутність письмових заперечень орендодавця у формі листа-повідомлення протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди земельної ділянки від 31.08.2004. Тому Верховний Суд зазначає, що суди попередніх інстанцій не встановили фактичні обставини справи, які мають значення для правильного вирішення спору, та дійшли передчасного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ФОП Митюченко В.І.”;
31.08.2004р. між Верхівцевською міською радою та приватним підприємцем Митюченко Валентиною Іванівною було укладено Договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,0119 га для обслуговування торгових павільйонів, згідно до плану землекористування, строком на 4 роки і 10 місяців;
01.07.2009 року між Верхівцевською міською радою та приватним підприємцем Митюченко Валентиною Іванівною було укладено договір про плату за користування земельною ділянкою загальною площею 0,0119 га для комерційної діяльності, для подальшого оформлення договору оренди;
за умовами п.2.1 договору про плату за користування земельною ділянкою від 01.07.2009 року він укладається на строк оформлення технічної документації до укладання договору оренди та його державної реєстрації;
з викладеного вбачається що по закінченню строку дії договору оренди від 31.08.2004р. сторони уклали другий договір про плату за користування земельною ділянкою від 01.07.2009 та договір оренди не було поновлено, а його дія скінчилась;
укладення договору про плату за користування земельною ділянкою від 01.07.2009 року свідчить про те, що сторони не продовжували дію Договору від 31.08.2004р., відповідного волевиявлення не було у обох сторін;
фактично наявність Договору від 01.07.2009 року слід вважати запереченнями проти поновлення договору на старих умовах;
п.5.30 постанови Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 26.08.2025 по справі №904/4364/24 зазначено таке:
“ 5.30. Колегія суддів зазначає, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05.07.2023 у справі № 904/8884/21 сформулювала висновок щодо строку, протягом якого орендар може звернутися з позовом про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі. Зокрема, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05.07.2023 у справі № 904/8884/21 зазначила, що ефективно захистити право сторони на поновлення договору оренди можливо шляхом задоволення вимоги про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, суд може лише в межах строку, на який цей договір може бути поновлений”;
отже поновлення договору можливе на той самий строк і на тих саме умовах;
в такому випадку договір міг би бути поновленим на строк 4 роки і 10 місяців, від дати його закінчення. Виникає питання, як можливо поновити договір який скінчився у 2009 році на 4 роки і 10 місяців у 2025 році;
в даному випадку порушується принцип правової визначеності та вважаємо за необхідне просити суд застосувати наслідки спливу строків позовної давності;
так, Відповідач просить суд застосувати наслідки спливу строків позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог.
18.12.2025 через "Електронний суд" представник Позивача подав пояснення щодо суті спору (арк.с. 41-42 Т.2), в яких зазначає про таке:
договір від 01.07.2009 року укладався та мав діти до того часу поки не було укладено договір оренди, про це свідчать пункти самого договору, а саме відповідно до п.1.2 договору про плату за користування земельною ділянкою, у зв`язку із довготривалою процедурою оформлення технічної документації на земельну ділянку, яка необхідна для укладання договору оренди, землекористувач ПП Митюченко В.І. на підставі Закону України “Про плату за землю” зобов`язаний сплачувати плату за фактичне користування земельною ділянкою до укладання договору оренди;
за умовами п.2.2 договору про плату за користування земельною ділянкою він укладається на строк оформлення технічної документації до укладання договору оренди та його державної реєстрації;
тож даний договір від 01.07.2009 року укладався на період до укладення договору оренди та в даному договорі не було зафіксовано відмову ані позивача ані відповідача від укладення/продовження договору оренди землі;
тож позиція відповідача в частині того, що договір від 01.07.2009 року, є доказом незгоди відповідача з укладенням/продовженням договору оренди, не відповідає дійсності та змісту договору;
стосовно пропуску строку позовної давності Позивач посилається на практику Верховного Суду в спорах про застосування позовної давності в спорах про поновлення договорів оренди.
11.03.2026 через систему "Електронний суд" представник Позивача подав додаткові письмові пояснення щодо суті спору (арк.с. 101 Т.2), в яких вказує про таке:
в 2009 році після того, як добіг кінця попередній договір оренди від 31.08.2004 року, позивач звернувся до відповідача з заявою від 09.07.2009 року про продовження строку дії договору оренди на 49 років;
13.07.2009 року відповідачем було винесено рішення №396-XXII/V яким було продовжено термін оренди земельних ділянок для обслуговування торгових павільйонів, загальною площею 0,0119 га на 49 років та визначено ставку орендної платив розмірі 6 процентів від вартості земельної ділянки;
технічна документація щодо спірних земельних ділянок та кадастрові номери були присвоєні в 2004 році;
оскільки протягом тривалого часу між сторонами не було укладено договору про продовження оренди, лише в 2024 році саме позивачем було ініційовано процес укладення договору оренди та через не бажання відповідача укладати договір оренди в тій редакції, якій запропонував позивач, останній був вимушений звернутися з відповідним позовом до суду;
додаткова угода, яка пропонується до укладення в даному судовому процесі, міститься пункт 5.2 в якому йдеться про цільове призначення земельних ділянок, а саме для будівництва і обслуговування будівель торгівлі (код 03.07). Дане цільове призначення було взято з сайту Держгеокадастру та дані відомості були внесені до реєстру Держгеокадастру на підставі технічної документації, яка була розроблена в 2004 році
у відповідно до додатку №59 Порядку, затвердженого постановою КМ №1051 від 17.10.2012 року, цільове призначення 03.07 (“Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі”) використовується для зведення та експлуатації об`єктів комерційної інфраструктури, зокрема магазинів, торгових центрів, павільйонів, кіосків, ринків, кафе, ресторанів та інших закладів громадського харчування. Ці землі належать до категорії земель житлової та громадської забудови;
тож з 2004 року не відбулося жодної зміни цільового призначення спірних земельних ділянок, а тому відомості зазначені в додатковій угоді по земельним ділянкам, є вірними.

4. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи по суті

31.08.2004 між Приватним підприємцем Митюченко В.І. (далі – ПП Митюченко В.І.) (орендар) та Верхівцевською міською радою (орендодавець) було укладено Договір оренди земельної ділянки (арк.с. 96-98 Т1).
На підставі рішення від 12.05.2004 № 150/2-ХІІІ/ХХІV (арк.с. 99 Т.1) Верхівцевська міська рада надає, а орендар – ПП Митюченко В. І. приймає в короткострокове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться на вул. Леніна в м.Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Земельна ділянка виділена в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0119 га, з яких 0,0119 га – для обслуговування торговельних павільйонів, згідно з планом землекористування. Земельна ділянка передається в оренду за рахунок земель загального користування м. Верхівцеве. Земельна ділянка передається в оренду за актом встановлення меж та передачі, який оформляється в строк не пізніше семи днів з моменту набуття чинності даного договору (розділ 1 договору оренди земельної ділянки).
Договір оренди земельної ділянки укладається строком на чотири роки і 10 місяців, починаючи з дати його реєстрації. Після закінчення терміну договору орендар має переважне право на поновлення договору на новий термін. У цьому разі орендар повинен повідомити письмово орендодавця про бажання щодо продовження дії договору на новий термін не пізніше, ніж за два місяці до його закінчення (пункт 2.2 договору оренди земельної ділянки).
Відповідно до розділу 4 договору оренди земельної ділянки сторони домовляються про те, що зміна умов договору можлива за взаємною згодою сторін; договір втрачає чинність у разі його припинення або розірвання.
Підставою припинення договору є, серед іншого, закінчення його строку.
Сторони погоджуються з тим, що будь-які зміни або доповнення до цього договору здійснюються у письмовій формі та підписуються належним чином уповноваженими представниками сторін. В разі відсутності взаємної згоди сторін щодо зміни умов цього договору, його дострокового розірвання на вимогу заінтересованої сторони ці питання вирішуються у судовому порядку.
Цей договір набуває чинності після його підписання сторонами та його державної реєстрації (розділ 8 договору оренди земельної ділянки).
Верхівцевська міська рада 13.07.2009 прийняла рішення №396-ХХІІ/V "Про продовження терміну оренди земельної ділянки для обслуговування торгових павільйонів" (арк.с. 7 Т.1). Згідно з пунктом 1 цього рішення продовжено термін оренди земельних ділянок в м. Верхівцеве на вул. Леніна для обслуговування торгових павільйонів, загальною площею 0,0119 га, на 49 років ПП Митюченко В.І. 
Пунктом 2 цього рішення визначено, що ПП Митюченко В.І. має сплачувати орендну плату на рахунок Верхівцевської міської ради у розмірі 6% від вартості земельної ділянки.
01.07.2009 між Верхівцевською міською радою та ПП Митюченко В.І. укладено договір про плату за користування земельною ділянкою (арк.с. 100 Т.1).
Відповідно до пункту 1.2 договору про плату за користування земельною ділянкою у зв`язку з довготривалою процедурою оформлення технічної документації на земельну ділянку, яка необхідна для укладення договору оренди, землекористувач ПП Митюченко В.І. на підставі Закону України "Про плату за землю" зобов`язана сплачувати плату за фактичне користування земельною ділянкою до укладення договору оренди.
За умовами пункту 2.2 договору про плату за користування земельною ділянкою він укладається на строк оформлення технічної документації до укладення договору оренди та його державної реєстрації.
ФОП Митюченко В.І. посилалася на те, що 22.08.2024 на виконання рішення Верхівцевської міської ради від 13.07.2009 №396-ХХІІ/V нею було виготовлено додаткові угоди про продовження терміну дії оренди земельних ділянок для обслуговування торгових павільйонів. Зазначений проект договору оренди був складений з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 № 220 "Про затвердження Типового договору оренди землі". Пропозиція разом із проектом договору, копіями витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку землі станом на 29.04.2024 була направлена відповідачу листом від 22.08.2024 (арк.с. 8-13 Т.1). 
Проте, як зазначає Позивач у позові, лист від 22.08.2024 був проігнорований Відповідачем, він не вчинив жодних дій щодо узгодження та укладення договору оренди земельної ділянки.
Листом від 16.09.2024 №1510/0/2-24 (арк.с. 16 Т.1) Відповідач повідомив Позивачку про те, що договір оренди земельної ділянки від 31.08.2004, укладений між Верхівцевською міською радою і ФОП Митюченко В.І. припинив свою дію.
Спір у цій справі виник у зв`язку з наявністю чи відсутністю правових підстав для визнання укладеною додаткової угоди про продовження терміну дії оренди земельних ділянок для обслуговування торгових павільйонів.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення

Предметом позову в цій справі є матеріально-правові вимоги ФОП Митюченко В.І. про визнання укладеною додаткової угоди про продовження терміну дії оренди земельних ділянок для обслуговування торгових павільйонів.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка виконала всі обов`язки, покладені на неї чинним законодавством для отримання в оренду земельної ділянки, проте відповідач ухиляється від належного оформлення користування земельною ділянкою та укладення договору оренди земельної ділянки. 
Спірні правовідносини між сторонами виникли щодо поновлення договору оренди земельної ділянки, укладеного 31.08.2004 між ПП Митюченко В.І. (орендар) та Верхівцевською міською радою (орендодавець), та продовження строку дії оренди земельних ділянок для обслуговування торгових павільйонів. 
Відповідно до статті 2 Закону України "Про оренду землі" (тут і далі – в редакції, що діяла на момент закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 31.08.2004) відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Згідно зі статтею 759 Цивільного кодексу України (тут і далі – в редакції, чинній на момент закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 31.08.2004) за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).
Правовідносини щодо поновлення договору оренди земельної ділянки від 31.08.2004 на момент закінчення строку дії договору були врегульовані статтею 33 Закону України "Про оренду землі", яка мала назву "Поновлення договору оренди землі".
Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору.
Згідно із частиною 3 статті 33 цього Закону передбачено, що у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.
З урахуванням наведених приписів статті 33 Закону України "Про оренду землі" слід зазначити, що для поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, вимагалася наявність такого юридичного факту як відсутність письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору.
З`ясовуючи зміст правовідносин сторін договору, суди мають виходити з умов договору, його буквального та логічного змісту, з намірів сторін саме того договору, з приводу якого виник спір, а також із того, що сторони мають діяти добросовісно. подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17.01.2019 у справі №923/241/18, від 21.05.2019 у справі №925/550/18, від 19.06.2019 у справі №923/496/18, від 12.08.2021 у справі №910/7914/20, від 21.10.2021 у справі №908/3027/20.
Зокрема, в постановах Верховного Суду від 17.01.2019 у справі №923/241/18, від 21.05.2019 у справі №925/550/18 від 19.06.2019 у справі №923/496/18 сформульовано такий висновок: 
"Правова природа договору не залежить від його назви, а визначається з огляду на зміст, тому при оцінці відповідності волі сторін та укладеного договору фактичним правовідносинам, суд повинен надати правову оцінку його умовам, правам та обов`язкам сторін для визначення спрямованості як їх дій, так і певних правових наслідків".
У постанові Верховного Суду від 21.10.2021 у справі №908/3027/20, сформульовано такий висновок:
"…під предметом договору цивільно-правова теорія розуміє необхідні за цим договором дії, що призводять до бажаного для сторін результату, тобто такий результат визначає, про що саме домовилися сторони. У розумінні положень цивільного законодавства договір спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, тобто виникнення цивільного правовідношення, яке, у свою чергу, може включати певні права та обов`язки, виконання яких призводить до бажаного для сторін результату. Однак усі вони (права та обов`язки) не можуть охоплюватися предметом договору, оскільки можуть стосуватися як різноманітних умов договору, так і бути наслідком укладення договору, який є підставою їх виникнення. При цьому значення предмета договору може набувати основна дія (дії), що вчинятиметься сторонами і забезпечить досягнення мети договору". 
Водночас в постанові Верховного Суду від 12.08.2021 у справі № 910/7914/20, на яку посилається Позивач, відсутній висновок, про який він зазначає.
Отже, у справі, що розглядається, судом встановлено, що 31.08.2004 між ПП Митюченко Валентиною Іванівною (орендар) та Верхівцевською міською радою (орендодавець) було укладено договір оренди земельної ділянки. Відповідно до пункту 2.2 цього договору оренди строк дії договору оренди встановлено 4 роки 10 місяців.
За умовами договору оренди після закінчення строку договору оренди орендар має переважне право на поновлення договору на новий термін.
13.07.2009 Верхівцевська міська рада рішенням № 396-ХХІІ/V "Про продовження терміну оренди земельної ділянки для обслуговування торгових павільйонів" вирішила продовжити термін оренди земельних ділянок в м.Верхівцеве на вул. Леніна для обслуговування торгових павільйонів ПП Митюченко В.І., загальною площею 0,0119 га на 49 років. Пунктом 2 рішення було визначено, що ПП Митюченко В.І. має сплачувати орендну плату на рахунок Верхівцевської міської ради у розмірі 6 % від вартості земельної ділянки.
На виконання цього рішення від 13.07.2009 №396-ХХІІ/V "Про продовження терміну оренди земельної ділянки для обслуговування торгових павільйонів" позивачка звернулася 22.08.2024 до відповідача з проектом договору оренди, копіями витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Натомість листом від 16.09.2024 №1510/0/2-24 відповідач повідомив позивачку про те, що договір оренди земельної ділянки не було поновлено, а його дія закінчилась. 
За приписами абзацу 1 частини 1 статті 777 Цивільного кодексу України наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк.
Згідно із частиною 3 статті 33 Закону України "Про оренду землі" у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.
Отже, поновлення договору оренди землі в судовому порядку в передбачений статтею 33 Закону України "Про оренду землі" спосіб, вимагає встановлення судом певного юридичного складу, що свідчить про продовження орендних правовідносин (зокрема, користування земельною ділянкою поза межами строку договору оренди та відсутність заперечень орендодавця протягом наступного місяця). 
Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05.07.2023 у справі № 904/8884/21 сформулювала висновок щодо строку, протягом якого орендар може звернутися з позовом про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі. Зокрема, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05.07.2023 у справі № 904/8884/21 зазначила, що ефективно захистити право сторони на поновлення договору оренди можливо шляхом задоволення вимоги про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, суд може лише в межах строку, на який цей договір може бути поновлений. 
Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 05.07.2023 у справі № 904/8884/21, протягом строку, на який договір міг бути поновлений, орендар не може бути обмежений у праві звернутися до суду з позовом, покликаним усунути його неможливість зареєструвати право оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, зокрема і шляхом визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди. Такий позов може бути пред`явлений протягом усього строку дії договору оренди, на який цей договір міг бути поновлений. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20.09.2023 у справі №910/3453/22. 
Суд зазначає, що положення статті 33 Закону України "Про оренду землі" в редакції, чинній на момент закінчення договору оренди земельної ділянки від 31.08.2004, передбачали обов`язковість пролонгації договору оренди земельної ділянки (поновлення на той самий строк і на тих самих умовах) у разі відсутності письмових заперечень орендодавця у формі листа-повідомлення протягом одного місяця після закінчення строку договору та не вимагали як додаткового звернення орендаря з клопотанням про продовження дії договору оренди, так і рішення орендодавця про згоду на поновлення договору оренди як підстави для його пролонгації. Відповідна (мовчазна) згода орендодавця вважалася одержаною в разі відсутності його письмових заперечень протягом одного місяця після закінчення строку дії договору. 
Крім того, Верхівцевська міська рада рішенням від 13.07.2009 №396-ХХІІ/V "Про продовження терміну оренди земельної ділянки для обслуговування торгових павільйонів" вирішила продовжити термін оренди земельних ділянок в м. Верхівцеве на вул. Леніна для обслуговування торгових павільйонів ПП Митюченко В.І., загальною площею 0,0119 га на 49 років.
У справі, що розглядається, позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила суд визнати укладеною додаткову угоду про продовження терміну дії оренди земельних ділянок для обслуговування торгових павільйонів. При цьому позивачка посилалася на наявність у неї переважного права на продовження договору оренди, передбаченого цим договором оренди землі від 31.08.2004, а також на рішення Верхівцевської міської ради від 13.07.2009 №396-ХХІІ/V "Про продовження терміну оренди земельної ділянки для обслуговування торгових павільйонів", яким було вирішено продовжити термін оренди земельних ділянок для обслуговування торгових павільйонів ПП Митюченко В.І. на 49 років.
Враховуючи наявність рішення Верхівцевської міської ради від 13.07.2009 №396-ХХІІ/V, укладений договір про плату за користування земельною ділянкою до укладення договору оренди землі, а також відсутність за обставинами і матеріалами справи письмових заперечень орендодавця у формі листа-повідомлення протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди земельної ділянки від 31.08.2004, суд дійшов висновку, що після закінчення строку дії договору оренди землі від 31.08.2004, сторони вчинили дії, які спрямовані на продовження орендних правовідносин на спірні земельні ділянки з новими умовами у вигляді іншого розміру орендної плати (6%) та іншого строку оренди (49 років). 
Надаючи правову оцінку змісту додаткової угоди про продовження терміну дії оренди земельних ділянок для обслуговування торгових павільйонів, її умовам, правам та обов`язкам сторін для визначення спрямованості як їх дій, так і певних правових наслідків, суд дійшов висновку, її зміст відповідає наміру сторін у 2009 році про продовження орендних правовідносин з новими умовами, що не суперечить положенням частини другої статті 33 Закону України «Про оренду землі» в редакції, яка діяла на момент закінчення строку дії договору оренди землі від 31.08.2004 року: у разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. 
При цьому за правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 05.07.2023 у справі № 904/8884/21, протягом строку, на який договір міг бути поновлений, орендар не може бути обмежений у праві звернутися до суду з позовом, покликаним усунути його неможливість зареєструвати право оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, зокрема і шляхом визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди. Такий позов може бути пред`явлений протягом усього строку дії договору оренди, на який цей договір міг бути поновлений. 
16.01.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" (а відповідні положення пункту 8 цього Закону, з урахуванням його прикінцевих та перехідних положень - з 16.07.2020), яким стаття 33 Закону України "Про оренду землі", яка регламентувала порядок поновлення договорів оренди, викладена у новій редакції.
Розділ IX "Перехідні положення" Закону України "Про оренду землі" доповнено абзацами 3 і 4 такого змісту:
"Договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені статтею 33 цього Закону та статтею 126-1 Земельного кодексу України.
Правила, визначені статтею 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення".
Стаття 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.
Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.
За змістом статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі N 903/1030/19 зазначено, що частини п`ята та шоста статті 33 Закону України "Про оренду землі" встановлюють загальне та спеціальне правила продовження орендних правовідносин.
За загальним правилом, викладеним у частині п`ятій статті 33 Закону України "Про оренду землі", орендодавець у місячний строк із дня отримання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проєктом відповідної додаткової угоди їх розглядає, за потреби узгоджує з орендарем істотні умови договору, може повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень проти поновлення договору оренди землі, а за відсутності таких заперечень - вирішує поновити договір оренди землі (таке рішення потрібне лише щодо земель державної та комунальної власності) й укладає з орендарем відповідну додаткову угоду.
Спеціальне правило, викладене у частині шостій Закону України "Про оренду землі", розраховане на випадки, коли орендодавець, який отримав від орендаря, наприклад, в останній день строку договору оренди землі лист-повідомлення про поновлення цього договору з проєктом відповідної додаткової угоди, протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві заперечень щодо такого поновлення, а орендар продовжив добросовісно користуватися земельною ділянкою. У такому разі орендодавець позбавлений можливості узгоджувати з орендарем нові істотні умови договору оренди землі, що вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були, без прийняття орендодавцем земель державної та комунальної власності окремого рішення про таке поновлення.
Отже, статтею 33 Закону України "Про оренду землі" було визначено загальну процедуру дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі, за якої завершення процедури поновлення договору полягало в укладенні додаткової угоди (за згодою сторін чи за судовим рішенням).
Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" істотно змінив редакцію статті 33 Закону про оренду землі, яка тепер стосується лише переважного права орендаря (частини перша-п`ята статті 33 Закону про оренду землі). Поновлення ж договору (частина шоста попередньої редакції статті 33) тепер регулюється статтею 126-1 ЗК.
При цьому відповідно до абзацу 4 розділу "Перехідні положення" Закону про оренду землі правила, визначені статтею 126-1 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.
Згідно з частиною другою статті 126-1 ЗК України, якщо договір містить умову про його поновлення після закінчення строку, на який його укладено, цей договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах. Поновленням договору вважається поновлення договору без вчинення сторонами договору письмового правочину про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Вчинення інших дій сторонами договору для його поновлення не вимагається.
Також відповідно до частини першої статті 126-1 ЗК умова щодо поновлення договору не може встановлюватися в договорі оренди землі, договорі про встановлення земельного сервітуту, договорах про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови щодо земельних ділянок державної та комунальної власності, крім випадків, якщо на таких земельних ділянках розташовані будівлі або споруди, що перебувають у власності користувача або набувача права користування земельною ділянкою.
Набрання чинності відповідними законодавчими змінами означає, що вимога про укладення додаткового договору (угоди) в порядку поновлення договору не є належною, адже стаття 126-1 ЗК передбачає для процедури поновлення інший механізм, за якого правочин щодо поновлення не укладається взагалі (натомість договір вважається поновленим, якщо жодна із сторін не заявила до реєстру про виключення відомостей про поновлення).
Разом з тим, умова про поновлення договору взагалі не може встановлюватися в договорі оренди землі щодо земельних ділянок державної та комунальної власності, крім випадків, визначених частиною першою статті 126-1 ЗК України. Тобто поновлення договорів оренди земель державної та комунальної власності в процедурі, зазначеній в статті 126-1 ЗК України, за загальним правилом заборонено.
Зміст поняття "поновлення договору оренди", про яке йдеться в абзаці 4 розділу Перехідних положень Закону про оренду землі базується саме на положеннях статті 126-1 ЗК України, що пов`язує можливість поновлення існуючого договору з наявністю у цьому договорі обов`язкової умови про його поновлення. У разі наявності такої умови договір поновлюється на такий самий строк і на таких саме умовах.
Натомість укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), яке передбачене частиною першою статті 33 Закону про оренду землі у редакції, чинній до внесення змін Законом України від 05.12.2019 № 340-IX, базується на встановленому законом переважному праві добросовісного орендаря та надає сторонам при застосуванні цієї процедури можливість змінювати істотні умови договору.
Тому поняття "поновлення договору оренди", про яке йдеться в абзаці 4 розділу "Перехідні положення" Закону про оренду землі та поняття "поновлення договору оренди", яке містилось у Законі про оренду землі у попередній редакції, є змістовно різними.
Відповідно до правовідносин щодо процедури укладення договору оренди землі на новий строк в порядку реалізації переважного права орендаря на укладення договору оренди на новий строк шляхом судового розгляду такої вимоги не є застосовними положення абзацу 4 розділу "Перехідні положення" Закону про оренду землі. Натомість, за загальним правилом дії законів у часі, застосуванню підлягає стаття 33 Закону про оренду в редакції, чинній на момент звернення з такою вимогою, адже вказівки про інше положення законодавства не містять. Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 23.11.2023 у справі № 906/1314/21.
За частинами першою-п`ятою статті 33 Закону про оренду землі в редакції, чинній на момент звернення з позовом у цій справі, після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. 
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.
До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проєкт договору.
При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.
Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проєктом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 ЗК України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
Відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді (частина дев`ята цієї ж статті).
У постанові від 23.11.2023 у справі № 906/1314/21 Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду констатував, що стаття 33 Закону про оренду землі (як у попередній, так і у чинній редакції) встановлює алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та передбачає певні правові запобіжники для захисту орендаря від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря.
У постановах Верховного Суду від 20.05.2020 у справі №905/650/19, від 15.05.2019 у справі №912/1984/17, від 15.05.2019 у справі №912/3810/16 суд касаційної інстанції акцентував увагу на необхідності врахування під час розгляду спорів у подібних правовідносинах презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних правовідносин.
Суд зауважував, що відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права.
При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що, зокрема, підтверджується змістом частини третьої статті 509 цього Кодексу.
Отже, законодавець, задекларувавши у тексті ЦК України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.
У межах розумної та добросовісної поведінки орган державної влади чи місцевого самоврядування як орендодавець, що представляє власника у спірних правовідносинах, може взагалі відмовити орендарю в укладенні договору, повідомивши його про наявність належних підстав для цього, зокрема, про рішення орендодавця як власника більш розумно розпорядитись землею (в тому числі виставити право оренди на торги), чи вказавши на неналежне виконання орендарем умов договору.
Якщо ж власник такого рішення не прийняв, то за змістом статті 3 ЦК України та статті 33 Закону про оренду землі орган державної влади чи місцевого самоврядування власник зобов`язаний провести з орендарем добросовісні переговори, тобто добросовісно спробувати досягти домовленостей з орендарем: запропонувати, наприклад, конкретний розмір орендної плати, інший строк оренди тощо.
Адже орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має законодавчо передбачене переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин, а також право укласти договір оренди на новий строк.
Якщо орган державної влади чи місцевого самоврядування знехтував обов`язком добросовісно провести переговори (наприклад, явно безпідставно відмовив в укладенні договору), то слід виходити з того, що такий орган зловживає своїм правом, порушуючи цим законні права орендаря.
Судовий захист в таких випадках передбачено лише для особи, яка належним чином виконувала свої обов`язки за договором та добросовісно використовувала належні їй права, тому орендодавець не може посилатися на свій захист на обставини, які свідчать про ухилення ним від проведення переговорів, та на власну недобросовісну поведінку, протиставляючи її легітимним прагненням та належній поведінці орендаря; водночас і орендар, що належно діяв, не може бути позбавлений можливості реалізації свого права на продовження орендних відносин, передбаченого законом, в тому числі через судовий захист. Інакше передбачене частиною дев`ятою статті 33 Закону про оренду землі право орендаря оскаржити відмову, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі матиме лише декларативний характер та не призведе до відновлення порушеного права.
При цьому слід зазначити, що вказівка на проєкт правочину щодо продовження орендних правовідносин як на додаткову угоду чи на додатковий договір не впливає на суть наявного волевиявлення орендаря на продовження орендних правовідносин.
Таким чином, суд доходить висновку, що Позивач мав законне очікуване право на продовження оренди спірних земельних ділянок та на укладення договору оренди зі зміненими умовами оренди відповідно до рішення Верхівцевської міської ради від 13.07.2009 № 396-ХХІІ/V протягом усього узгодженого строку оренди. При цьому аргументи Відповідача про зволікання Позивачем на 15 років щодо укладення спірного договору суд відхиляє, оскільки при цьому Відповідач не навів жодних негативних наслідків, до яких ці обставини призвели. 
Щодо заяви Відповідача про застосування наслідків спливу строків позовної давності, суд не погоджується з тим, що цей строк сплинув, оскільки Позивач отримав відмову Відповідача продовжити оренду спірних земельних ділянок 16.09.2024 (арк.с.16 т.1), а звернувся з позовом 03.10.2024, тому відсутні підстави вважати пропущеним загальний строк позовної давності.

6. Висновки господарського суду за результатами вирішення спору

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами і тому підлягають задоволенню у повному обсязі. 
За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на Відповідача відповідно до ст.129 ГПК України.
Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Позов Фізичної особи-підприємця Митюченко Валентини Іванівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Верхівцевської міської ради (51660, Дніпропетровська область, Кам"янський район, м.Верхівцеве, вул.Центральна, буд. 75, код ЄДРПОУ 35950156) про визнання укладеною додаткової угоди про продовження терміну дії оренди земельних ділянок для обслуговування торгових павільйонів задовольнити у повному обсязі.
Визнати укладеною додаткову угоду про продовження терміну дії оренди земельних ділянок для обслуговування торгових павільйонів, розташованих за адресою: вулиця Центральна, м.Верхівцеве, Кам`янський район, Дніпропетровської області, загальною площею 0,0119 га, для обслуговування торгових павільйонів, в редакції Фізичної особи-підприємця Митюченко Валентини Іванівни:

ДОДАТКОВА УГОДА
про продовження терміну дії оренди земельних ділянок для обслуговування торгових
павільйонів

м. Верхівцеве "____"____________20__року
Верхівцевська міська рада Кам`янського району Дніпропетровської області (код ЄДРПОУ 35950156), місцезнаходження: майдан вулиця Центральна, 75, м. Верхівцеве, Кам`янський район, Дніпропетровська область, надалі «Орендодавець», в особі голови Світлик Михайла Івановича, з однієї сторони, та

Фізична особа-підприємець Митюченко Валентина Іванівна (код НОМЕР_1 ), місцезнаходження: АДРЕСА_2 , яка діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця № 551072, номер запису в ЄДРПОУ 2 202 001 0002 000724, з другої сторони, уклали договір про нижчевикладене:

1. ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ

1.1. «Орендодавець» надає, а «Орендар» приймає у строкове, платне користування земельні ділянки несільськогосподарського призначення, що знаходяться за адресою: вулиця Центральна, місто Верхівцеве, Кам`янський район, Дніпропетровської області кадастрові номери: 1221010300:03:136:0004 та 1221010300:03:056:0002.
1.2. Підставою для надання земельних ділянок в оренду є рішення Верхівцевської міської ради Дніпропетровської області від 13.07.2008 №396-XII/V.

2. ОБ`ЄКТ ОРЕНДИ

2.1. В оренду передаються земельні ділянки 0,0018 га та 0,0101 га, загальною площею 0,0119 га для обслуговування торгових павільйонів.
2.2. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок на 29.04.2024 року становить 17375, 41 грн. та 98056,45 грн.
2.3. Земельні ділянки, які передаються в оренду, мають такі недоліки, що можуть перешкоджати їх ефективному використанню: не має.
2.4. Інші особливості об`єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини: не має.

3. СТРОК ДІЇ ДОГОВОРУ

3.1. Договір укладається строком до 13.07.2058.
3.2. Після закінчення строку дії договору «Орендар», який належно виконував обов`язки відповідно до умов цього договору та законодавства України, має переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк. «Орендар» зобов`язаний письмово повідомити «Орендодавця» про це не пізніше, ніж за місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. Укладення договору здійснюється на підставі ухваленого «Орендодавцем» відповідного рішення міської ради.
3.3. Умови цього договору зберігають свою чинність на строк його дії.
4. ОРЕНДНА ПЛАТА

4.1. Орендна плата вноситься «Орендарем» виключно у грошовій формі на рахунок місцевого бюджету у розмірі 6 925,91 грн./рік без ПДВ, яка визначається відповідно до рішення Верхівцевської міської ради від 13.07.2008 №396-XII/V «Про продовження терміну оренди земельної ділянки для обслуговування торговельних павільйонів».
4.2. Орендна плата сплачується за фактичне користування земельними ділянками у строки, визначені Податковим кодексом України.
Розмір орендної плати підлягає перерахуванню при зміні функціонального або цільового використання земельних ділянок.
4.3. За порушення строків оплати орендної плати «Орендар» сплачує штрафні санкції в порядку та розмірі, передбаченому Податковим кодексом України.

5. УМОВИ ВИКОРИСТАННЯ ЗЕМЕЛЬНОЇ ДІЛЯНКИ

5.1. В оренду передаються земельні ділянки 0,0018 га та 0,0101 га, загальною площею 0,0119 га для обслуговування торгових павільйонів.
5.2. Цільове призначення земельних ділянок: для будівництва і обслуговування будівель торгівлі.
5.3. Умови збереження стану об`єкта оренди: використання ділянок відповідно до вимог чинного законодавства, державних будівельних та інших норм і правил.

6. УМОВИ ПОВЕРНЕННЯ ЗЕМЕЛЬНОЇ ДІЛЯНКИ

6.1. Після закінчення строку дії договору «Орендар» зобов`язаний поновити його дію або повернути «Орендодавцю» земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.
6.2. Після припинення дії договору «Орендар» повертає «Орендодавцеві» земельні ділянки у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.
«Орендодавець» у разі погіршення корисних властивостей орендованих земельних ділянок, пов`язаних із зміною її стану, має право на відшкодування збитків у розмірі, визначеному сторонами. Якщо сторонами не досягнуто згоди про розмір відшкодування збитків, спір розв`язується у судовому порядку.
6.3. Здійснені «Орендарем» без згоди «Орендодавця» витрати на поліпшення орендованих земельних ділянок не підлягають відшкодуванню.
Поліпшення стану земельних ділянок, проведені «Орендарем» за письмової згоди «Орендодавця» землі, не підлягають відшкодуванню.
6.4. «Орендар» має право на відшкодування збитків, заподіяних унаслідок невиконання «Орендодавцем» зобов`язань, передбачених цим договором.
Збитками вважаються:
- фактичні втрати, яких «Орендар» зазнав у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору «Орендодавцем», а також витрати, які «Орендар» здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права;
- доходи, які «Орендар» міг би реально отримати в разі належного виконання «Орендодавцем» умов договору.
6.5. Розмір фактичних витрат «Орендаря» визначається на підставі документально підтверджених даних.
6.6. «Орендар» не має права утримувати земельні ділянки для забезпечення своїх вимог до «Орендодавця».

7. ОБМЕЖЕННЯ (ОБТЯЖЕННЯ) ЩОДО ВИКОРИСТАННЯ ЗЕМЕЛЬНОЇ ДІЛЯНКИ

7.1. Будівництво (реконструкція) будівель і споруд на орендованих земельних ділянках здійснюється «Орендарем» відповідно до проектів, затверджених та погоджених ним у встановленому чинним законодавством порядку.
7.2. «Орендар» зобов`язаний утримуватися від дій, направлених на пошкодження чи руйнування ним розташованих на орендованих земельних ділянках мереж і споруд міських комунікацій, та має забезпечувати вільний доступ до мереж і споруд міських комунікацій, які проходять по території орендованих земельних ділянках, зацікавлених осіб за вимогою «Орендодавця» для проведення ремонтних та профілактичних робіт щодо цих мереж і споруд.
7.3. Передача в оренду земельної ділянки не є підставою для припинення або зміни обмежень (обтяжень) та інших прав третіх осіб на цю ділянку.
7.4. Право оренди земельних ділянок не може відчужуватися, у тому числі продаватися на земельних торгах, а також передаватися у заставу, спадщину, до статутного капіталу.
7.5. Обмеження (обтяження): охоронна зона навколо інженерних комунікацій, санітарно-захисна зона навколо об`єкта.

8. ПРАВА ТА ОБОВ`ЯЗКИ СТОРІН

8.1 «Орендодавець» має законні повноваження передавати земельні ділянки у тимчасове користування на умовах оренди, надавати інші права, визначені у цьому договорі, та гарантує, що жодна із умов та жодне із положень цього договору не порушує чинного законодавства України, що особа, яка підписує цей договір, належним чином уповноважена на те, щоб діяти від імені «Орендодавця» для цілей укладення цього договору і на умовах, визначених в ньому.
8.2. «Орендодавець» має право:
8.2.1. Вимагати від «Орендаря» використання земельних ділянок за їх цільовим призначенням згідно з договором оренди; забезпечення екологічної безпеки землекористування шляхом додержання вимог земельного і природоохоронного законодавства України, державних та місцевих стандартів, норм і правил щодо режиму використання землі; своєчасного внесення орендної плати.
8.2.2. Вільного доступу до переданих в оренду земельних ділянок для контролю за додержанням «Орендарем» умов договору.
8.3. «Орендодавець» зобов`язаний:
8.3.1. Забезпечувати відповідно до закону права третіх осіб щодо орендованих земельних ділянок.
8.3.2. He втручатись у господарську діяльність «Орендаря» і не створювати йому будь-яких перешкод при виконанні умов договору оренди.
8.4. «Орендар» гарантує, що державні органи управління та органи місцевого самоврядування, включаючи санітарні, протипожежні, землевпорядні органи, а також органи охорони природи та архітектури не будуть обмежуватись стосовно доступу до орендованої земельної ділянки для виконання їх обов`язків в межах їх повноважень та в порядку, передбаченому чинним законодавством України.
8.5. «Орендар» має право:
8.5.1. Вимагати надання «Орендодавцем» для використання земельних ділянок.
8.5.2. Використовувати орендовані земельні ділянки на власний розсуд відповідно до мети, що обумовлена договором; одержувати продукцію і доходи.
8.5.3. Переважного придбання у власність орендовані земельні ділянки відповідно до закону.
8.5.4. За згодою «Орендодавця», визначеною окремою угодою сторін, проводити поліпшення земельних ділянок та благоустрій прилеглої території, зводити у встановленому законом порядку будівлі і споруди, закладати насадження без зміни цільового призначення земельних ділянок.
8.5.5. За згодою «Орендодавця» передавати у володіння і користування орендовані земельні ділянки або їх частини іншій особі (суборенда) у випадках та на умовах, передбачених законом.
8.5.6. Користуватись на умовах платності та відповідно з діючим порядком інженерними комунікаціями «Орендодавця» з метою забезпечення належної господарської діяльності на орендованих земельних ділянках.
8.5.7. На забезпечення захисту його права на орендовані земельні ділянки нарівні із захистом права власності на земельні ділянки відповідно до закону.
8.6. «Орендар» зобов`язаний:
8.6.1. Виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі.
8.6.2. Використовувати орендовані земельні ділянки за їх цільовим призначенням, дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; державних та місцевих стандартів, норм і правил щодо використання землі.
8.6.3. Здійснювати заходи щодо поліпшення стану земельних ділянок у обсягах і в строки, визначені окремою угодою сторін.
8.6.4. При зміні функціонального (цільового) призначення земельних ділянок переоформити документи на землекористування та здійснити оплату відповідно до умов цього договору.
8.6.5. Відповідно до договору оренди своєчасно вносити орендну плату.
8.6.6. Враховувати при використанні земельних ділянок права третіх осіб, набуті відповідно до закону і договору оренди.
8.6.7. Відшкодувати «Орендодавцеві» заподіяну з вини «Орендаря» шкоду стану земельних ділянок.
8.6.8. Не утримувати земельні ділянки для забезпечення своїх вимог до «Орендодавця».
8.6.9. На «Орендаря» покладається обов`язок збереження зелених насаджень, які розташовані на орендованих земельних ділянках. Знесення зелених насаджень здійснюється в порядку і за умов, визначених чинним законодавством.
8.6.10. У разі зміни банківських реквізитів, юридичної адреси, місця проживання, назви, організаційно - правової форми, тощо, переходу права власності на будівлі та споруди, що розташовані на земельній ділянці, у 10-денний строк письмово повідомити про це «Орендодавця».

9. РИЗИК ВИПАДКОВОГО ЗНИЩЕННЯ АБО ПОШКОДЖЕННЯ ОБ`ЄКТА ОРЕНДИ ЧИ ЙОГО ЧАСТИНИ

9.1. Ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини несе «Орендар».
10. СТРАХУВАННЯ ОБ`ЄКТА ОРЕНДИ 

10.1. Згідно з цим договором об`єкт оренди не підлягає страхуванню.

12. ЗМІНА УМОВ, ПРИПИНЕННЯ 1 РОЗІРВАННЯ ДОГОВОРУ

11.1. Зміна умов договору оренди здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішується у судовому порядку.
11.2. Договір втрачає чинність у разі його припинення або розірвання.
11.3. Дія договору припиняється у разі:
11.3.1. Закінчення строку, на який його було укладено;
11.3.2. Придбання «Орендарем» земельної ділянки у власність;
11.3.3. Викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;
11.3.4. Ліквідації юридичної особи - «Орендаря» (смерті фізичної особи-«Орендаря», засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду);
1.3.5. Продажу будівель або споруд, що розташовані на орендованій земельній ділянці. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.
11.4. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за:
- взаємною згодою сторін;
- рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.
11.5. Перехід права власності на земельну ділянку до «Орендаря» або його реорганізація є підставою для зміни умов або розірвання договору.
11.6. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.
11.7. Дострокове розірвання договору оренди здійснюється за умови письмового попередження зацікавленої сторони за один місяць і взаємної згоди сторін.
11.8. У разі недосягнення згоди щодо умов договору оренди, його дострокового розірвання на вимогу зацікавленої сторони, а також інші спори, вирішуються у судовому порядку.
11.9. У разі припинення або розірвання договору, «Орендар» має забезпечити виконання умов повернення земельної ділянки відповідно до цього договору.
11.10. Розірвання та припинення договору оренди земельної ділянки з підстав, зазначених у пунктах 11.3.2., 11.3.3., 11.3.5., оформлюється відповідною угодою.

12. ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ СТОРІН ЗА НЕВИКОНАННЯ АБО НЕНАЛЕЖНЕ ВИКОНАННЯ ДОГОВОРУ

12.1. Кожна із сторін за невиконання або неналежне виконання договору оренди несе відповідальність відповідно до цього договору та передбачену чинним законодавством України.
12.2. Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків за договором, якщо це невиконання відбулося за обставин, що виникли після укладення договору внаслідок невідворотних дій надзвичайного характеру, які сторона не змогла ні передбачити, ні попередити вжитими заходами (повінь, пожежа, осідання ґрунту та Інші явища природи, а також війна або військові дії), які призвели до неможливості виконання договору.
13. ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ

13.1. Цей договір набирає чинності з дня підписання сторонами.
13.2. Всі витрати з оформлення цього договору несе «Орендар».
13.3. Цей договір укладений в двох примірниках, що мають однакову юридичну силу. Один примірник зберігається у «Орендодавця», другий - у «Орендаря».

14. ЮРИДИЧНІ АДРЕСИ, РЕКВІЗИТИ ТА ПІДПИСИ СТОРІН

«Орендодавець» «Орендар»

Верхівцевська міська рада Фізична особа-підприємець Митюченко 
Кам`янського району Валентина Іванівна
Дніпропетровської області (код 2317912247) 
Код ЄДРПОУ 35950156 вул. Центральна, 71,
вул. Центральна, 75, м. Верхівцеве, Кам`янський район,
м. Верхівцеве, Кам`янський район, Дніпропетровська область,
Дніпропетровська область 51660 
51660

______________Михайло Світлик _____________Валентина Митюченко

Стягнути з Верхівцевської міської ради (51660, Дніпропетровська область, Кам"янський район, м.Верхівцеве, вул.Центральна, буд. 75, код ЄДРПОУ 35950156) на користь Фізичної особи-підприємця Митюченко Валентини Іванівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 3028,00 грн судового збору. 
Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 ГПК України).
Згідно з частиною 2 статті 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 27.03.2026 

Суддя	 	Н.Б. Кеся