Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
Справа №344/21702/25
19 березня 2026 року Провадження №2/338/343/26 селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді       Рибки Л.Я.
секретар судового засідання     Остапишин І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и в:

05 грудня 2025 року представник позивача ТОВ "Європейська агенція з повернення боргів" Кудіна А.В. звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача загальну заборгованість за кредитними договорами в сумі 72 044 гривні 16 коп. та судові витрати.
Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 19 січня 2025 року між ТзОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" та відповідачем укладено кредитний договір №41295-01/2025 на суму 9 000 грн, строком на 120 днів (до 18 травня 2025 року); процентна ставка – 0,90% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4; орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування (у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) – 19 620 грн; реальна річна процентна ставка – 2572,74%. 
29 липня 2025 року між ТзОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" та ТзОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №29072025, відповідно до умов якого набуло права грошової вимоги до відповідача.
Всупереч умовам кредитного договору, відповідач припинив здійснення платежів для погашення кредитної заборгованості, в результаті чого заборгованість становить 15 605 грн 66 коп., з яких: 8 744 грн 66 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу (тіло кредиту), 2 361 грн сума заборгованості за відсотками та 4 500 грн сума заборгованості за штрафами.
Крім того, 09 лютого 2025 року між ТОВ "Фінансова Компанія "Незалежні фінанси" та ОСОБА_1 , укладено договір про споживчий кредит №2597107 на суму 16 000 грн, строком на 345 днів (до 20 січня 2026 року); процентна ставка – 0,93% в день, застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4; орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування (у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) - 67 280 грн; реальна річна процентна ставка – 2227,51%. Відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання, відповідно до договору №2597107, внаслідок чого у останнього утворилася заборгованість перед ТОВ "Фінансова Компанія "Незалежні фінанси".
В подальшому 27 серпня 2025 між ТОВ "Фінансова Компанія "Незалежні фінанси" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу №27082025, згідно з яким ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право грошової вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит №2597107 від 09 лютого 2025 року в сумі 44 400 грн, з яких: 16 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 22 400 грн сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту та 6 000 грн сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).
Крім того, 22 січня 2025 року між ОСОБА_1 та ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс" укладено кредитний договір №55969952, на умовах якого кредитодавець надав відповідачу грошові кошти (кредит) у розмірі 10 000 грн, строком на 30 днів (до 21 лютого 2025 року); процентна ставка з 1 по 20 день користування кредитом – 0,9900% в день; з 21 по 30 день користування кредитом – 1,0000%; орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування (у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) - 12 980 грн; реальна річна процентна ставка – 2751,70%.
14 жовтня 2025 року між ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс" та ТОВ "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №141025, за яким ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс" відступило на користь ТОВ "Європейська агенція з повернення боргів" право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і по договору, укладеному з відповідачем ОСОБА_1 .
ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором №55969952 належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 21 лютого 2025 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 12 038 грн 50 коп., з яких заборгованість за основною сумою боргу (тіло кредиту) - 8 119 грн, заборгованість за відсотками - 2 419 грн 50 коп. та заборгованість за штрафом 1 500 грн.
Враховуючи те, що позивач набув право вимоги до відповідача за кредитними договорами №41295-01/2025, №2597107 та №55969952, та те, що ОСОБА_2 у добровільному порядку заборгованість за кредитними договорами №41295-01/2025, №2597107 та №55969952 не погасив, представник позивача просить позов задовольнити повністю, стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами на загальну суму 72 044 грн 16 коп. та сплачений судовий збір в розмірі 3 028 грн 00 коп.
Стислий виклад позиції учасників справи, відомості про рух справи, процесуальні дії у справі.
Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2025 року цивільну справу передано на розгляд Богородчанського районного суду, за підсудністю, яка надійшла до канцелярії суду 09 січня 2026 року.
Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить розгляд справи проводити без її участі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційній сторінці Богородчанського районного суду Івано-Франківської області в мережі Інтеренет на веб-сайті судової влади.
Про причини неявки ОСОБА_1 суд не поінформував, своїм правом на подання відзиву не скористався, заяв чи клопотань щодо розгляду даної справи від нього не надходило.
19 березня 2026 року постановлено ухвалу суду про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неприбуттям в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.
Фактичні обставини, які встановив суд, зміст спірних правовідносин.
Щодо кредитного договору №41295-01/2025 від 19 січня 2025 року.
Судом встановлено, що 19 січня 2025 року між ТзОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" та відповідачем ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір №41295-01/2025 на умовах строковості, зворотності, платності на суму 9 000 грн, строком на 120 днів (до 18 травня 2025 року), який підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) Y393; процентна ставка – 0,90% в день застосування у межах строку кредиту, вказаного в п.1.2.; орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування (у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) - 19 620 грн; реальна річна процентна ставка – 2572,746%. (а.с.7-14).
Кредит надається клієнту в безготівковій формі на рахунок Клієнта, включаючи використання реквізитів картки № НОМЕР_1 .
Відповідно до розділу 2 договору, перед його укладенням товариство здійснило ідентифікацію та верифікацію клієнта одним із зазначених у договорі способів. Видача кредитів клієнту-фізичній особі товариством здійснюється онлайн, використовуючи мережу "Інтернет", тобто через веб-сайт товариства https://starfin.com.ua. Для створення Особистого кабінету клієнт на сайті Товариства вводить свій особистий або фінансовий номер телефону та підтверджує відповідну дію. Після входу (авторизації) до особистого кабінету клієнт для отримання кредиту заповнює заявку анкету. Після отримання попереднього рішення про видачу кредиту клієнт на сайті товариства проходить ідентифікацію та верифікацію. У випадку успішного проходження клієнту підтверджується можливість оформлення кредиту та товариство клієнту в особистому кабінеті пропозицію укласти електронний договір (оферту) у формі договору про надання фінансового кредиту, який містить усі істотні умови. Після підписання договору товариство надає кредит, шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок клієнта за реквізитами банківської картки клієнта, зазначеної ним у заявці та в цьому договорі.
За користування кредитом Товариством нараховуються виключно проценти. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору (пункт 3.1 договору).
Нарахування процентів за цим договором здійснюється в межах строку кредитування, зазначеного в п.1.2. Договору (120 днів: з 19 січня 2025 року до 18 травня 2025 року), починаючи з дня надання кредиту клієнту. При цьому проценти нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня (пункт 3.3. договору).
Також до укладення кредитного договору відповідач ознайомився із паспортом споживчого кредиту, що підтвердив одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем): W856 (а.с. 14).
Факт перерахування коштів підтверджується довідкою ТОВ "Універсальні платіжні рішення", відповідно до якої на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 зараховано кредитні кошти в сумі 9 000 грн., номер транзакції в системі iPAY/ua - 628669146 (а.с.15), що відповідає п. 1.6. укладеного кредитного договору №41295-01/2025 від 19 січня 2025 року.
Згідно з розрахунком заборгованості, заборгованість за вказаним договором №41295-01/2025 становить 15 605 грн 66 коп., з яких: 8 744 грн 66 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу (тіло кредиту), 2 361 грн сума заборгованості за відсотками та 4 500 грн сума заборгованості за штрафами (а.с.21).
29 липня 2025 року між ТзОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" та ТзОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №29072025, відповідно до умов якого останнє набуло право грошової вимоги до відповідача, що також підтверджується реєстром боржників (а.с.20, 121-126).
Щодо кредитного договору №2597107 від 09 лютого 2025 року.
Судом встановлено, що 09 лютого 2025 року між ТОВ "Фінансова Компанія "Незалежні фінанси" та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №2597107, який укладений у вигляді електронного документа, шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором 629986 (а.с.26-36).
Розділом 6 кредитного договору передбачено, що кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в Особистому кабінеті Позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який генерується та надсилається Товариством електронним повідомленням на мобільний телефонний номер Позичальника (SMS) або у месенджери, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність комбінацію цифр і літер або тільки цифр, або тільки літер) для підписання цього Кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене Позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток, месенджери. На Договір накладається електронний підпис уповноваженого працівника Кредитодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу, що визначає дату та час укладення Договору. Після укладення цей Кредитний договір надається (надсилається) Позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті Позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено Позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими Позичальником Товариству. За зверненням Позичальника Товариство може повторно надати (надіслати) укладений кредитний договір на електронну скриньку Позичальника та/або виготовити і надіслати на поштову адресу Позичальника засвідчену Кредитодавцем копію цього Договору в паперовому вигляді, за письмовим зверненням Позичальника. Приймаючи пропозицію Товариства про укладання цього Кредитного договору Позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами та Графіком платежів) Договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Кредитного договору та Правил.
Згідно з п. 1.1., 1.2., вказаного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 16 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Кредит надається строком на 345 днів. Дата надання кредиту 09 лютого 2025 року. Дата погашення кредиту 20 січня 2026 року (п.1.3., 1.4. договору).
Відповідно до п. 1.5. договору денна процентна ставка становить 0,93% в день.
Відповідно до п. 1.5.3. договору, проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів, нараховуються за ставкою 0,0010% річних на фактичну заборгованість за кредитом.
Пунктом 1.5.4. договору встановлено, що проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховується за стандартною процентною ставкою 0,0010% річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів. Орієнтована загальна вартість позики 67 280 грн.
Також, під час укладення вказаного кредитного договору, відповідачем підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором (722452) Паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови надання ТОВ "Фінансова компанія "Незалежні фінанси" кредитних коштів (а.с. 34-36).
Крім того, відповідачем ОСОБА_1 підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором Додаток №1 до Договору про споживчий кредит №2597107, яким є графік платежів, в якому позичальнику встановлена періодичність та розміри платежів кредиту та сплати процентів за користування ним, орієнтовна вартість кредиту 67 280 грн.
Факт перерахування коштів підтверджується довідкою ТОВ "Фінансова компанія "Незалежні фінанси", згідно з якою на картку відповідача № НОМЕР_1 зараховано кредитні кошти в сумі 16 000 грн, дебет рах.№ НОМЕР_2 (а.с.37), що відповідає п. 2.1 укладеного кредитного договору №2597107 від 09 лютого 2025 року (а.с.27).
В подальшому 27 серпня 2025 між ТОВ "Фінансова Компанія "Незалежні фінанси" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу №27082025, згідно з яким ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право грошової вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит №2597107 від 09 лютого 2025 року в сумі 44 400 грн, з яких: 16 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 22 400 грн сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту та 6 000 грн сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).
Щодо кредитного договору №55969952 від 22 січня 2025 року.
Судом встановлено, що 22 січня 2025 року між ОСОБА_1 та ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс" укладено кредитний договір №55969952, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (плату за користування грошовими коштами) на умовах та у порядку, встановлених цим договором (а.с. 51-54).
Пунктом 5.12. кредитного договору, передбачено, що договір укладається з допомогою інформаційно-комунікаційної системи (ІКС), шляхом розміщення кредитодавцем проєкту кредитного договору/додаткової угоди в особистому кабінеті позичальника, що є пропозицією про його укладання (офертою), та прийняттям пропозиції (акцептом) позичальником, яка надається позичальником шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Приймаючи пропозицію (оферту) кредитодавця та погоджуючись з правилами та умовами електронного договору. Позичальник отримує від кредитодавця одноразовий ідентифікатор (алфавітно-цифрова послідовність, otp-пароль), який відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про електронну комерцію" використовується з метою підписання електронного договору кредитодавець передає одноразовий ідентифікатор позичальнику засобом зв`язку, вказаним під час його реєстрації у ІКС, в тому числі, але не виключно, шляхом направлення йому SMS-повідомлення за номером фінансового мобільного телефону. Отриманий одноразовий ідентифікатор позичальник додає до інших даних в ІКС. Підписаний таким чином договір прирівнюється до укладеного договору в письмовій формі. Часом укладення договору вважається момент повторного накладення кваліфікованої електронної печатки кредитодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу після отримання ІКС Кредитодавця оtр-пароля, введеного позичальником.
Пунктом 5.14. кредитного договору, передбачено, що кредитодавець здійснює верифікацію позичальника одним із наступних способів, шляхом: отримання копії ідентифікаційного документа та довідки про присвоєння РНОКПП, засвідченої КЕП позичальника: отримання ідентифікаційних даних позичальника засобами Системи BankID НБУ; зчитування ідентифікаційних даних позичальника із безконтактного електронного носія, імплантованого до ID-картки; отримання ідентифікаційних даних та фінансового номера телефону позичальника з бюро кредитних історій.
Відповідно до умов кредитного договору, тип кредиту фінансовий кредит, розмір (сума кредиту) 10 000 грн, кредит надається строком на 30 днів (строк кредитування), термін (дата) повернення кредиту 21 лютого 2025 року (п.п. 1.2.-1.6. кредитного договору).
Відповідно до п. 1.7. кредитного договору позичальник сплачує проценти за кожний день користування кредитом у такому розмірі та порядку: з 1-го по 20-й день користування кредитом – 0,9900%, в сумі 1 980 грн, термін оплати 11 лютого 2025 року, з 21-го по 30-й день користування кредитом - 1,0000%, в сумі 1 000 грн, термін оплати 21 лютого 2025 року. У разі відсутності змін щодо процентної ставки, строку кредитування, встановленого п. 1.5. договору, розмір процентної ставки, встановленої п.1.7. договору, залишається незмінним.
Згідно з п. 2.2. договору вказано реквізити банківської картки позичальника для перерахування кредиту кредитодавцем: НОМЕР_1 .
Графіком платежів, що є додатком № 1 до кредитного договору №55969952 від 22 січня 2025 року, визначено дату видачу кредиту/дату платежу, суму кредиту, проценти за користування кредитом - 2 980 грн, реальна річна процентна ставка – 2751,70%, загальна вартість кредиту 12 980 грн (а.с.54).
Факт перерахування коштів підтверджується довідкою ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс", відповідно до якої на картку відповідача № НОМЕР_1 зараховано кредитні кошти в сумі 10 000 грн., призначення платежу кредитні кошти від Cashpoint, згідно з договором №55969952 (а.с.55), що відповідає п. 1.3 укладеного кредитного договору №55969952 від 22 січня 2025 року (а.с.51).
14 жовтня 2025 року між ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс" та ТОВ "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №141025, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених у договорі, фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за основними зобов`язаннями в обсязі, що існують на дату відступлення прав вимог (п. 1.1.).
Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором в сумі 12 038 грн, з яких: 8 119 грн -заборгованість за основною сумою боргу (тіло кредиту), 2 419 грн 50 коп. - заборгованість за відсотками та 1 500 грн – заборгованість за штрафами.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.
Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію").
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається, шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена, шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно- телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України "Про електронну комерцію" передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа (стаття 1 Закону України "Про електронний цифровий підпис").
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 5 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію").
Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Відповідно до положень п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з положенням ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно зі змісту ч.1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Висновки суду за результатами розгляду справи.
З огляду на встановлені фактичні обставини справи позивачем доведено, що кредитні договори (№41295-01/2025 від 19 січня 2025 року; №2597107 від 09 лютого 2025 року та №55969952 від 22 січня 2025 року) укладено сторонами в електронному вигляді з використанням електронних підписів одноразовими ідентифікаторами, що відповідає вимогам статті 12 Закону України "Про електронну комерцію".
При цьому ОСОБА_1 на веб-сайті кредитодавців та через особистий кабінет подавав заявки на отримання кредитів за умовами, які вважав зручними для себе.
Ідентифікація ОСОБА_1 на веб-сайті кредитодавців здійснена відповідно до вимог чинного законодавства, з використанням його особистих даних, а саме: паспорта, ідентифікаційного коду, місця проживання, електронної пошти, номера платіжного засобу, на який необхідно перерахувати кошти, тощо.
Доказів того, що вказані в договорах одноразові ідентифікатори та персональні дані належать третім особам, а не позичальнику, відповідачем не надано, тоді як наведений позивачем алгоритм укладення договорів виключає підстави вважати, що без їх погодження ОСОБА_1 міг отримати кредитні кошти.
Будь-які докази протиправності дій третіх осіб стосовно ОСОБА_1 щодо підписання кредитних договорів, у матеріалах справи відсутні.
Надані позивачем докази в сукупності підтверджують факт перерахування відповідачу ОСОБА_1 19 січня 2025 року від ТзОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" коштів в розмірі
9 000 грн; 09 лютого 2025 року від ТОВ "Фінансова компанія "Незалежні фінанси" коштів в розмірі 16 000 грн та 22 січня 2025 року від ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс" коштів в розмірі 10 000 грн на банківську картку № НОМЕР_1 (а.с.15, 37,55). 
Відповідач не з`явився в судове засідання та не заперечив факт укладення договорів, будь-яких доказів того, що вказана банківська картка на момент укладення договорів та здійснення перерахування коштів йому не належала, відповідач також не надав. Крім того, здійснення періодичних платежів щодо погашення кредиту підтверджує те, що ОСОБА_1 визнає укладання договору.
За таких обставин, в матеріалах справи наявні докази на підтвердження факту укладення кредитних договорів між сторонами.
Щодо стягнення заборгованості за основною сумою кредиту (тіло кредиту) та відсотками за кредитним договором №41295-01/2025 від 19 січня 2025 року, суд зазначає наступне.
Враховуючи те, що за кредитним договором №41295-01/2025, укладеним 19 січня 2025 року в електронному вигляді, відповідач отримав кредит у розмірі 9 000 грн, але взяте на себе зобов`язання належним чином не виконував, грошові кошти на погашення заборгованості сплачував частково, в результаті чого сума основної заборгованості (тіло кредиту) становить 8 744 грн 66 коп., тому зазначена сума основного боргу (тіла кредиту), підлягає стягненню з відповідача.
Щодо заборгованості за процентами у розмірі 2 361 грн, то така відповідає умовам кредитного договору, період нарахування процентів 120 днів, процентна ставка – 0,90% на день, яка нараховано у період з 19 січня 2025 року по 18 травня 2025 року, що становить заборгованість в сумі 2 361 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у справі.
Щодо стягнення заборгованості за основною сумою боргу (тіло кредиту) та комісії з обслуговування кредитного договору №2597107 від 09 лютого 2025 року), суд зазначає наступне.
Згідно із ч.2 ст.8 Закону України "Про споживче кредитування" для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у виді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).
Частиною 1 ст.11 Закону України "Про споживче кредитування" передбачено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Таким чином, Закон України "Про споживче кредитування" розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Верховний Суд у постанові від 06 листопада 2023 року у справі №204/224/21 (провадження №61-4202сво22) виснував, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України "Про споживче кредитування".
До аналогічних висновків прийшов Верховний Суд і в постанові від 09 жовтня 2024 року у справі №582/202/22.
Крім того, згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №363/1834/17 (провадження №14-53цс21), банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (ч.3 ст.55 Закону України "Про банки і банківську діяльність"), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п.3 ч.3 ст.47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.
Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим законом, є нікчемними.
Виходячи зі змісту вказаних норм, надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості за кредитом не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Оскільки надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості за кредитом, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при реалізації прав і обов`язків за кредитним договором, тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.
Оскільки сплата позичальником винагороди за надання фінансового інструменту та винагороди за проведення додаткового моніторингу є платою за послуги, що супроводжують кредит у цьому випадку, тому положення договору, які передбачають сплату такої винагороди є нікчемними, у зв`язку з чим підстави для нарахування банком комісії на підставі нікчемних умов договору є безпідставними і вказані кошти не підлягають сплаті позичальником.
Такі висновки викладені Верховним Судом у постанові від 07 червня 2023 року у справі №686/14530/15 (провадження №61-13299св22).
Умовами Кредитного договору №2597107 від 09 лютого 2025 року передбачено сплату позичальником щомісячної комісії за обслуговування кредиту, яка складає 14% від суми кредиту, що становить 2240 гривень щомісяця (а.с.27).
Необхідність внесення плати за обслуговування кредиту передбачена в Графіку платежів. При цьому зі змісту кредитного договору вбачається, що в ньому не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (а.с. 26-32).
Тобто, банком фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена ч.1 ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування", і вказану плату встановлено без уточнення систематичності запиту такої інформації споживачем.
Конституційний Суд України у рішенні у справі щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року №543/96-В "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21) прийшла до висновку, що положення пунктів кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.
Також, у постанові Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі №727/5461/23 (провадження №61-17096св23) з подібними правовідносинами визначено, що "в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія, а тому ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів", яке є правонаступником ТОВ "Фінансова компанія "Незалежні фінанси", не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. Тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування", суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок, що положення договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними, а позовна вимога про стягнення комісії необґрунтована та задоволенню не підлягає".
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості по комісії за обслуговування кредиту в розмірі 22 400 грн 00 коп. є необґрунтованою та задоволенню не підлягає, оскільки умови кредитного договору №2597107 від 09 лютого 2025 року, щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та у розмірах, визначених кредитним договором, графіком щомісячних платежів за даним кредитним договором, є нікчемними.
Разом з тим, відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення заборгованості за кредитним договором №2597107 від 09 лютого 2025 року, встановлено що відповідач ОСОБА_1 здійснював оплату простроченої комісії за обслуговування кредиту 10 березня 2025 року в сумі 2 240 грн, 09 квітня 2025 року в сумі 2 240 грн та 16 квітня 2025 року в сумі 2 240 грн, загальна сума 6 720 грн, що суперечить частині першій та другій статті 11, частині п`ятій статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" (а.с.39).
Також, відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення заборгованості за кредитним договором №2597107 від 09 лютого 2025 року, встановлено що відповідач ОСОБА_1 здійснював оплату штрафу за порушення зобов`язання, а саме 09 квітня 2025 року в сумі 1 000 грн та 16 квітня 2025 року в сумі 1 000 грн, загальна сума 2 000 грн (під час дії воєнного стану), що суперечить пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" та пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які передбачають, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення.Неустойка (штраф, пеня), підлягають списанню кредитодавцем (а.с.39). 
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що сплачену відповідачем комісію за обслуговування кредиту на загальну суму 6 720 грн та штраф за порушення зобов`язання в сумі 2 000 грн, слід вирахувати із суми основної суми заборгованості за тілом кредиту, оскільки це відновить порушене право відповідача, щодо неправомірного нарахування комісії та штрафу зі сторони кредитодавця, після чого сума заборгованості за тілом кредиту становить 7 280 грн (16 000 грн – 6720 грн – 2000 грн = 7 280 грн), яка підлягає стягненню з відповідача.
Щодо стягнення заборгованості за основною сумою боргу (тіло кредиту) та відсотками, за кредитним договором №55969952 від 22 січня 2025 року, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що за кредитним договором №55969952, укладеним 22 січня 2025 року в електронному вигляді, відповідач отримав кредит у розмірі 10 000 грн на строк 30 днів з (з 23 січня 2025 по 21 лютого 2025 року), зі сплатою відсотків 0,99% з 1 по 20 день та 1% з 21 по 30 день, взяте на себе зобов`язання належним чином не виконував, грошові кошти на погашення заборгованості сплатив частково в загальній сумі 8 522 грн 13 коп (а.с. 128-130), в результаті чого утворилася заборгованість.
Із розрахунку заборгованості по кредиту №55969952, наданого представником позивача станом на 14 жовтня 2025 року, вбачається, що кількість днів прострочення становить 149 днів та відповідач ОСОБА_1 10 лютого 2025 року сплатив грошові кошти в розмірі 1 881 грн; 02 березня 2025 року сплатив - 1 607,60 грн; 24 березня 2025 року сплатив - 2 269 грн 96 коп. та 18 квітня 2025 року сплатив - 2 763 грн 55 коп., всього сплачено відповідачем в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором - 8 522 грн 13 коп.
Таким чином, враховуючи, що борг сплачувався відповідачем за межами строку дії договору - 30 днів (з 23 січня 2025 по 21 лютого 2025 року), доказів зарахування вищезазначених платежів в рахунок погашення заборгованості за кредитом позивачем не надано, тому суд зараховує суму сплачених коштів у розмірі 8 522 грн 13 коп. на погашення основної заборгованості (тіла кредиту), після чого заборгованість за (тілом кредиту) становить 1 477 грн 87 коп. (10 000 грн - 8 522 грн 13 коп. = 1 477 грн 87 коп.), яка підлягає стягненню з відповідача.
Щодо заборгованості за процентами в сумі 2 419 грн 50 коп., то така відповідає умовам кредитного договору, період нарахування процентів 30 днів, з 22 січня 2025 року по 21 лютого 2025 року, що становить заборгованість по відсоткам в сумі 2 419 грн 50 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у справі.
При цьому суд відхиляє вимоги позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за пенею, неустойкою та штрафами за кредитними договорами №41295-01/2025, №2597107 та №55969952, з огляду на наступне.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 на території України введений воєнний стан. В подальшому він неодноразово продовжувався та діяв як на час укладення кредитних договорів , так і на час розгляду цієї справи.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_1 суми заборгованості за штрафами в сумі 4 500 грн, за договором №41295-01/2025; за неустойкою (штрафом, пенею) в сумі 6 000 грн, за договором №2597107 та за штрафом в сумі 1 500 грн, за договором №55969952 є безпідставними, оскільки вони нараховані в період воєнного стану, а отже не відповідають вимогам пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" та пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Відповідно до ч. 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).
Підсумовуючи зазначене вище, враховуючи те, що позивач частково довів обставини, на які він посилається у позові, як підставу своїх вимог, набув право грошової вимоги до відповідача, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити частково та стягнути з відповідача заборгованість, яка утворилася:
за кредитним договором №41295-01/2025 від 19 січня 2025 року в сумі 11 105 грн, з яких 8 741 грн – заборгованість за основною сумою богу (тіло кредиту) та 2 361 грн – заборгованість за відсотками;
за кредитним договором №2597107 від 09 лютого 2025 року в розмірі 7 280 грн – заборгованість за основною сумою богу (тіло кредиту);
за кредитним договором №55969952 від 22 січня 2025 року в сумі 3 896 грн 87 коп., з яких 1 477 грн 87 коп.– заборгованість за тілом кредиту та 2 419 грн – заборгованість за відсотками. Всього на загальну суму 22 281 грн 87 коп.
В решті позовних вимог слід відмовити повністю.
Щодо клопотання представника позивача про долучення доказів та поновлення строку їх подання, суд зазначає наступне.
Єдиним способом встановлення істини у справі є долучення доказів, які підтверджують погашення заборгованості відповідачем та відступлення прав вимоги первісного кредитора ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" до позивача ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів".
Таким чином, приймаючи до уваги наведені позивачем причини пропуску процесуального строку на подання клопотання про долучення доказів, суд приходить до висновку, що необхідно визнати обставини пропуску строку для подання клопотання про подання витребування доказів поважними та поновити такий строк, відповідно до ст. 127 ЦПК України.
Розподіл судових витрат.
Питання щодо розподілу судових витрат вирішується судом відповідно до ст. 141 ЦПК України. 
Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, та враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача слід стягнути на користь позивача 936 грн 50 коп. судового збору (22 281,870х 3028/ 72044,16 = 936,50).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за кредитним договором №41295-01/2025 від 19 січня 2025 року в сумі 11 105 (одинадцять тисяч сто п`ять) грн, з яких 8 741 грн – заборгованість за основним боргом (тіло кредиту) та
2 361 грн – заборгованість за відсотками; заборгованість за кредитним договором №2597107 від 09 лютого 2025 року в сумі 7 280 (сім тисяч двісті вісімдесят) грн – заборгованість за основним боргом (тіло кредиту); заборгованість за кредитним договором №55969952 від 22 січня 2025 року в сумі 3 896 (три тисячі вісімсот дев`яносто шість) грн 87 коп., з яких 1 477 грн 87 коп. – заборгованість за основним богом (тіло кредиту) та 2 419 грн – заборгованість за відсотками. Всього на загальну суму 22 281 (двадцять дві тисячі двісті вісімдесят одна) грн 87 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська агенція з повернення боргів" витрати по сплаті судового збору у розмірі 936 грн (дев`ятсот тридцять шість) грн 50 коп.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", місце знаходження: місто Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, індекс 01032, ЄДРПОУ 35625014. 

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Суддя    Л.Я. Рибка