Справа № 199/16149/25
(2/199/1821/26) 

РІШЕННЯ
іменем України

31.03.2026 
м. Дніпро

справа №199/16149/25
провадження № 2/199/1821/26

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді Подорець О.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 
відповідач - Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»
відповідач - ОСОБА_2 

ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2025 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до ПАТ «НАСК «ОРАНТА», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди.
В обгрунтування позову зазначила, що 09.03.2025 у м. Дніпро на шосе Полтавське, 11к км. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: Nissan Versa Note, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який належить їй на праві власності, Renault Logan, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , та ВАЗ 21103, р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , забезпечений полісом ОСЦПВ № 224650030, виданим ПАТ «НАСК «ОРАНТА».
Внаслідок настання цієї дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.04.2025 по справі № 199/3446/25 водія транспортного засобу ВАЗ 21103, р.н. НОМЕР_3 , відповідача ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Ця постанова не була оскаржена у встановленому законодавством порядку та набрала законної сили 18.04.2025.
З метою компенсації спричинених збитків позивач, в порядку визначеному Законом України №1961-IV від 01.07.2004, звернувся 19.03.2025 до відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із повідомленням про ДТП та заявою про страхове відшкодування.
Реалізуючи своє право, передбачене п. 34.4 ст. 34 Закону України №1961-IV від 01.07.2004, з метою визначення розміру спричиненого матеріального збитку, в т.ч. і суми страхового відшкодування, позивач звернувся до судового експерта автотоварознавця ОСОБА_5 
Про дату, час та місце проведення огляду пошкодженого транспортного засобу Nissan Versa Note, р.н. НОМЕР_1 , позивач належним чином повідомила відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» відповідним листом-запрошенням, який було долучено до заяви про страхове відшкодування від 19.03.2025, а також відповідача ОСОБА_2 за допомогою засобів поштового зв`язку (поштове відправлення 4900000413408, яке було повернене відправнику з огляду на закінчення встановленого терміну зберігання). 
Згідно висновку експерта ОСОБА_5 № 1804/25 від 09.04.2025 вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин (розрахованого в порядку, встановленому законодавством), колісного транспортного засобу - автомобіль «Nissan Versa Note», р.н. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП складає 103 682,20 грн (без урахування складової ПДВ), а вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу «Nissan Versa Note», р.н. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП складає 111 278,55 грн.
Витрати позивача на оплату послуг експерта згідно платіжної інструкції від 24.03.2025 склали 6 500,00 грн. 
За результатами розгляду поданої заяви на виплату страхового відшкодування відповідач ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 02.05.2025 здійснило на рахунок позивача ОСОБА_1 виплату страхового відшкодування в розмірі 72 664,11 грн.
Позивач вважає, що суми страхового відшкодування недостатньо для покриття збитків, завданих внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди, а виплата страхового відшкодування була здійснена не в повному обсязі. 
Оскільки згідно висновку експерта № 1804/25 від 09.04.2025 належний позивачеві розмір суми страхового відшкодування (з вирахуванням встановленої полісом ОСЦПВ № 224650030 франшизи) становить 101 182,20 грн (103 682,20 грн - 2 500,00 грн = 101 182,20 грн). 
Отже, відповідач ПАТ «НАСК «ОРАНТА» має здійснити позивачу ОСОБА_1 доплату страхового відшкодування в розмірі 28 518,09 грн. (101 182,20 грн. - 72 664,11 грн.).
Представник позивача Негробов О.В. звернувся до відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» з адвокатським запитом від 23.05.2025 з метою отримання інформації та документів щодо здійснення відповідачем ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виплати страхового відшкодування в розмірі 72 664,11 грн, надіславши його 11.06.2025 на електронну пошту відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (oranta@oranta.ua) та 13.06.2025 за допомогою засобів поштового зв`язку (поштове відправлення 4903100100660). 
Також представником позивача відповідачу ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було направлено заяву від 23.05.2025 на електрону пошту відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (oranta@oranta.ua) 13.06.2025 за допомогою засобів поштового зв`язку (поштове відправлення 4903100100716) з проханням прийняти до уваги висновок експерта № 1804/25 від 09.04.2025 та здійснити доплату страхового відшкодування. 
Відповідачем ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було розглянуто адвокатський запит від 23.05.2025 та листом від 17.06.2025 за вих. № 09-02-17/7285 надано відповідь про те, що при розрахунку розміру страхового відшкодування бралися до уваги результати проведеного огляду від 25.03.2025 пошкодженого транспортного засобу Nissan Versa Note, р.н. НОМЕР_1 , а також положення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №1335/5/1159 від 24.07.2009. Відповідно до Звіту № 82-D/16/86 від 16.04.2025, матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу Nissan Versa Note, р.н. НОМЕР_1 , внаслідок пошкодження при ДТП, склав 85 204,93 грн. Згідно зі страховим актом № ОЦВ-25-04-6298/1 та відповідно до поданої заяви про страхове відшкодування, НАСК «ОРАНТА» 02.05.2025 було здійснено виплату страхового відшкодування на рахунок потерпілої особи в розмірі 72 664,11 грн. (85 204,93 - 10 040,82 грн. (ПДВ) - 2 500,00 грн (франшиза)). Підстав для доплати страхового відшкодування ПАТ «НАСК «ОРАНТА», розглянувши наданий позивачем висновок експерта №1804/25 від 09.04.2025, не вбачає. 
У зв`язку з вищевикладеним, позивач просила суд стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 29 819,76 грн., яка складається з: недоплаченої частки страхового відшкодування в розмірі 28 518,09 грн; пені за період з 18.06.2025 по 05.08.2025 включно в розмірі 1 186,82 грн; 3% річних в порядку ст. 625 ЦК України за період з 18.06.2025 по 25.07.2025 в розмірі 114,85 грн. Також позивач просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь моральну шкоду в розмірі 1 000,00 грн.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 05.12.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі, визначено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Розгляд (формування та зберігання) судової справи визначено проводити в змішаній (паперовій та електронній) формі. Також цією ухвалою задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
30.12.2025 представник відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» Бабіч Н.А. через систему «Електронний суд» надала до суду письмові пояснення, в яких просила відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів зазначила, що при розрахунку розміру страхового відшкодування бралися до уваги результати проведеного 25.03.2025 огляду пошкодженого транспортного засобу Nissan Versa Note, д.р.н. НОМЕР_1 , а також положення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №1335/5/1159 від 24.07.2009. 
Відповідно до Звіту № № 82-D/16/86 від 16.04.2025 матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу Nissan Versa Note, д.р.н. НОМЕР_1 , внаслідок пошкодження при ДТП, склав 85 204,93 грн. (вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає 155 231,96 грн., а з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 85 204,93 грн.).
Згідно зі страховим актом № ОЦВ-25-04-6298/1 та відповідно до поданої заяви про страхове відшкодування, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 02.05.2025 було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 72 664,11 грн. (85 204,93 грн. - 10 040,82 грн. (ПДВ) - 2 500,00 грн. (франшиза)) на рахунок потерпілої особи. 
Таким чином, виплату страхового відшкодування здійснено відповідно до Звіту № 82-D/16/86 від 16.04.2025.
ПАТ НАСК «ОРАНТА» розглянуто наданий позивачем Висновок експерта № 1804/25 від 09.04.2025, але підстав для перегляду прийнятого рішення воно не вбачає.
Матеріали позову не містять, а позивачем не надано доказів на підтвердження витрат понесених позивачкою на відновлення автомобіля, які б перевищували суму сплаченого позивачу відшкодування.
У зв`язку з тим, що страховик здійснив виплату страхового відшкодування у відповідача відсутні будь-які зобов`язання перед позивачем, оскільки зобов`язання були виконані у повному обсязі та належним чином.
Відповідач ОСОБА_2 повідомлявся судом про наявність цивільної справи на розгляді у суді, стороною якої він є, у встановленому законом порядку. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило.
Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. 
Судом встановлено, що 09.03.2025 за адресою: м. Дніпро, шосе Полтавське, 11к км., сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: Nissan Versa Note, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , Renault Logan, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , та ВАЗ 21103, р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль позивача Nissan Versa Note, р.н. НОМЕР_1 , чим їй завдані матеріальні збитки.
Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.04.2025 по справі № 199/3446/25 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. Ця постанова не була оскаржена у встановленому законодавством порядку та набрала законної сили 18.04.2025.
Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ 21103, р.н. НОМЕР_3 , на момент ДТП була застрахована у ПАТ НАСК «ОРАНТА», згідно поліса №224650030.
19.03.2025 ОСОБА_1 звернулася до ПАТ НАСК «ОРАНТА» з повідомленням про ДТП, заявою на виплату страхового відшкодування та запрошенням на проведення огляду пошкодженого автомобіля.
Згідно зі страховим актом № ОЦВ-25-04-6298/1 та відповідно до поданої заяви про страхове відшкодування, ПАТ НАСК «ОРАНТА» 02.05.2025 було здійснено виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 в розмірі 72 664,11 грн.
Згідно статті 16 ЦК України відшкодування збитків є одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
За загальним принципом, відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Водночас, винна особа - володілець транспортного засобу має право застрахувати свою відповідальність, передавши обов`язок відшкодування шкоди, спричиненої за участю його транспортного засобу, страховій компанії (страховику).
Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності що передбачено статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Зазначена правова позиція закріплена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц, провадження № 14-316цс18, з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17, провадження № 14-95цс20.
Відповідно до пункту 1.7 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.
Згідно з ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 30.10.2019 у справі № 753/19288/14-ц, зазначено, що системний аналіз положень законодавства дає підстави для висновку, що у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, а у разі не проведення ремонту - як вартість матеріалів і робіт, необхідних для її відновлення у майбутньому.
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
Пунктом 34.4 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.
Порядок розрахунку розміру шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, встановлений законодавчо, регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року № 1335/5/1159) зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/839.
Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ визначені у Методиці яка застосовується, серед іншого, з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ, визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ.
Згідно п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Відповідно до п. 1.3 вказаної Методики, вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.
Тому, з урахуванням вимог п. 1.3 даної Методики слід дійти висновку, що будь-який розрахунок матеріального збитку без урахуванням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів буде суперечити наведеному в п. 2.4. поняттю вартості матеріального збитку.
Однією з головних вимог, передбачених Методикою, є особистий огляд колісних транспортних засобів оцінювачем (експертом), про що зазначено в п. 5.1 Методики.
Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.
Відповідно до п. 5.5 Методики, під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування.
Згідно з п. 8.1, 8.5 вказаної Методики, для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження.
За результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. За результатом оцінки, виконаної суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки КТЗ. У разі проведення автотоварознавчої експертизи (експертного дослідження) за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта або інший документ, передбачений законодавством (п. 4.3 Методики).
Відповідно п. 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24.11.2003 № 142/5/2092 (надалі - Методика), Технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) дає змогу за допомогою органолептичних методів визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.
Тобто, визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його особистого огляду можливо лише експертом (а не оцінювачем, як зроблено відповідачем), який складає висновок, і тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив(ла) експерта), крім цього зазначено, що з метою дотримання п. 5.5 Методики оцінювач зобов`язаний установити характер і обсяги пошкоджень на момент особистого огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування.
Велика Палата Верховного Суду, у постанові від 27 березня 2019 року по справі №752/16797/14-ц (п.п. 44, 45) сформувала правовий висновок про неналежність такого доказу, як звіт про оцінку майна, при складенні якого особисто не оглядався пошкоджений транспортний засіб. 
Також, у постановах Верховного суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 917/628/17, від 07 квітня 2021 року у справі № 753/3055/18. від 20.03.2019 року по справі № 607/14918/15-ц, від 16 травня 2019 року по справі № 202/7844/16-ц, та від 04 вересня 2019 року по справі № 703/4445/15-ц сформована правова позиція по подібним справам, яка повністю узгоджується із позицією сторони позивача, щодо неможливості брати до уваги Звіт експерта автотоварознаця, який особисто не оглядав транспортний засіб.
У даному випадку, на підтвердження матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу «Nissan Versa Note», р.н. НОМЕР_1 , сторонами надано до суду: позивачем - висновок судового експерта ОСОБА_5 № 1804/25 (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ) за замовленням ОСОБА_1 від 09.04.2025, а відповідачем - звіт №82-D/16/86 про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспоротного засобу від 16.04.2025, виконаного ФОП ОСОБА_4 .
Згідно висновку експерта ОСОБА_5 № 1804/25 (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ) від 09.04.2025 вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин (розрахованого в порядку, встановленому законодавством), колісного транспортного засобу - автомобіль «Nissan Versa Note», р.н. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП складає 103 682,20 грн (без урахування складової ПДВ), а вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу «Nissan Versa Note», р.н. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП складає 111 278,55 грн.
Відповідно до Звіту №82-D/16/86 про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспоротного засобу від 16.04.2025, виконаного ФОП ОСОБА_4 , вартість матеріального збитку завдано власнику майна Nissan NOTE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2013 року випуску, кузов № НОМЕР_4 , внаслідок ДТП, складає 85 204,93 грн., з ПДВ на запасні частини та матеріали. Вартість матеріального збитку завдано власнику майна Nissan NOTE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2013 року випуску, кузов № НОМЕР_4 , внаслідок ДТП, складає 75 164,11 грн. без ПДВ на запасні частини та матеріали.
Отже, спір між сторонами зводиться до різниці у розрахунках суб`єктів оцінки щодо ринкової вартості транспортного засобу позивача до та після ДТП, які безпосередньо впливають на обрахунок суми страхового відшкодування, належного до виплати позивачу.
Приписами ч. 1 ст. 106 ЦПК України визначено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.
Експерти мають бути обізнані про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
Такий висновок, узгоджується з позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (провадження № 14-270цс19).
Суд звертає увагу на той факт, що стороною позивача на підтвердження позовних вимог було надано висновок експерта, який складений саме судовим експертом, який попереджений про кримінальну відповідальність та який відповідає вимогам чинного законодавства України. 
З огляду на викладене, суд не приймає до уваги звіт про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу №82-D/16/86 від 16.04.2025, оцінювача ФОП ОСОБА_4 , оскільки останній не повідомлений про кримінальну відповідальність. 
Натомість висновок судового експерта ОСОБА_5 № 1804/25 (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ) від 09.04.2025, суд вважає належним доказом у справі, оскільки експерт ОСОБА_5 повідомлений про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України.
Таким чином, позиція позивача, а також обсяг наданих ним доказів, є для суду більш переконливими ніж аргументи відповідача, який суттєвих обґрунтувань щодо неправильності або неповноти висновку судового експерта ОСОБА_5 № № 1804/25 (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ) від 09.04.2025, наданого позивачем, не навів. 
Стосовно стягнення з ПАТ НАСК «ОРАНТА» на користь позивача пені, 3% річних та інфляційних витрат слід зазначити наступне.
Відповідно до п. 36.5. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.
Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.
Згідно висновків щодо застосування норм матеріального права, викладених у постанові Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі №337/5617/19 страхова компанія, яка прострочила виплату страхового відшкодування (грошового зобов`язання), зобов`язана, окрім страхової виплати, сплатити і штрафні санкції за весь час прострочення.
У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача ПАТ НАСК «ОРАНТА» на користь позивача суми недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 28 518,09 грн., а також пені за період з 18.06.2025 по 05.08.2025 включно в розмірі 1 186,82 грн.; 3 % річних у порядку ст. 625 ЦК України за період з 18.06.2025 по 05.08.2025 в розмірі 114,85 грн.
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача моральної шкоди, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Таким чином, ч. 1 ст. 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.
Відповідно до роз`яснень наданих у п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», згідно загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Суд враховує, що захист порушеного права забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права, так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з порушенням її прав. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин.
У постанові від 03.10.2019 у справі №709/1173/17 Верховний суд зазначив, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Судом встановлено, що позивач є фактичним володільцем транспортного засобу, який був пошкоджений в результаті ДТП та який отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, через що могла зазнати душевних страждань.
При визначені розміру моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню позивачу, судом враховується характер порушення прав позивача, його наслідки та інші обставини справи, а тому суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди відповідачем ОСОБА_2 , із врахуванням розміру, заявленого позивачем, повинен бути встановлений судом у розмірі 1 000,00 грн., що буде відповідати розумності, виваженості та справедливості.
Таким чином, виходячи із заявлених позивачем позовних вимог та матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідачів на користь позивача витрат судових витрат по справі, суд зазначає наступне.
Згідно ч. 3-6 ст.139 ЦПК України, експерт, спеціаліст чи перекладач отримують винагороду за виконану роботу, пов`язану зі справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків. У випадках, коли сума витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, або витрат особи, яка надала доказ на вимогу суду, повністю не була сплачена учасниками справи попередньо або в порядку забезпечення судових витрат, суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Так, як вбачається з платіжної інструкції №5НТС-4В5Т-ХН34-К2А8 від 24.03.2025, позивачем сплачено ФОП ОСОБА_5 за послуги з проведення експертного дослідження та надання висновку експерта 6 500,00 грн., а тому витрати позивача в цій сумі підлягають стягненню з відповідачів на її користь пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в наступному розмірі: з відповідача ПАТ НАСК «ОРАНТА» в розмірі 6 289,40 грн., з відповідача ОСОБА_2 в розмірі 210,60 грн.
У відповідності до статті 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ПАТ НАСК «ОРАНТА» судовий збір в розмірі 937,53 грн., а з відповідача ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 31,43 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273,279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 29 819 (двадцять дев`ять тисяч вісімсот дев`ятнадцять) грн. 76 коп., з яких: 28 518,09 грн. - недоплачена сума страхового відшкодування, 1 186,82 грн. - пеня за період з 18.06.2025 по 05.08.2025 включно, 114,85 грн. - 3% річних у порядку ст. 625 ЦК України за період з 18.06.2025 по 05.08.2025 включно.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 судові судові витрати на залучення експерта в розмірі 6 289 (шість тисяч двісті вісімдесят дев`ять) грн. 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові судові витрати на залучення експерта в розмірі 210 (двісті десять) грн. 60 коп.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 937 (дев`ятсот тридцять сім) грн. 53 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 31 (тридцять одна) грн. 43 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення суду складено 31 березня 2026 року.

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації - АДРЕСА_1 .

відповідач Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», код ЄДРПОУ 00034186, місцезнаходження - вул. Здолбунівська, буд.7Д, м. Київ, 02081.

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації - АДРЕСА_2 

Суддя         О.Б.Подорець