Справа №487/5874/23
Провадження №1-р/487/3/26

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2026  Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді -  ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва заяву директора комунального некомерційного товариства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради про роз`яснення ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.03.2026 про застосування примусових заходів медичного характеру, -
ВСТАНОВИВ:
До Заводського районного суду м. Миколаєва суду надійшла заява директора комунального некомерційного товариства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради про роз`яснення ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.03.2026 про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_3 , в частині виду примусових заходів медичного характеру. 
10.04.2026 представник Департаменту праці та соціального захисту населення подав заяву про розгляд заяви за відсутністю представника. 
В судове засідання заявник та учасники судового провадження не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, відповідно до ч.2 ст. 380 КПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.
Перевіривши зміст та доводи заяви, дослідивши матеріали кримінального провадження у справі №487/5874/23, суд приходить до наступних висновків. 
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав та законних інтересів учасників кримінального провадження а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У ст. 380 КПК України передбачено, що у випадках, коли судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Роз`яснення судового рішення можливе у випадку, якщо воно є нечітким за змістом, містить положення, які викликають суперечки щодо неоднакового тлумачення висновків суду і розуміння, у тому числі під час виконання. При цьому суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення так само, як і вирішувати питання, що не були предметом судового розгляду. Тому, у випадку, якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.
Якщо судове рішення, яке є результатом судового провадження та яким вирішено питання, що становило предмет його розгляду, за виключенням рішення слідчого судді апеляційного суду ухваленого в порядку, передбаченому главою 21 КПК України, є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст (ч. 1 ст. 380 КПК, постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18.11.2019 у справі №367/3068/17).
Роз`яснення судового рішення має значення не саме по собі, а в контексті його правильного виконання з урахуванням змісту рішення і волі суду, який його ухвалив. Метою роз`яснення судового рішення є його удосконалення для правильного розуміння учасниками судового провадження, органом виконання судового рішення. Роз`яснення судового рішення спрямоване на усунення незрозумілості, що ускладнює його реалізацію. Суть роз`яснення судового рішення полягає не в роз`ясненні мотивів, які покладені в основу рішення, а в роз`ясненні рішення з метою наступного його виконання (ухвали Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 1-26/04 та від 08.08.2019 у справі № 202/4467/14-к).
Отже, правовий механізм роз`яснення судового рішення впроваджений з метою виправлення недоліків судового акту та полягає в усуненні його незрозумілості, викладенні судового рішення у більш зрозумілій формі. У зв`язку з цим суд не роз`яснює мотиви прийняття судового рішення та не змінює його зміст, а виходячи із суб`єктів звернення із заявою може роз`яснити лише те рішення, яке підлягає виконанню.
Так, ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.03.2026  до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з вчиненням ним суспільно небезпечних діянь, що містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 і ч.1 ст. 190 КК України, застовані примусові заходи медичного характеру у вигляді надання стаціонарної психічної допомоги у примусовому порядку, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №162 від 02.08.2023. 
Згідно з ч. 1 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру, зокрема: госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Відповідно до ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.
У п.15 постанови Пленуму ВСУ №7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру» зазначено, що для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру.
Суд ураховує висновок судово-психіатричного експерта від №162 від 02.08.2023, згідно з яким ОСОБА_3 страждає на даний час хронічним психічним розладом параноїдною шизофренію, характер та обставини вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечних діянь, його особу, продовження ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом та приходить до висновку про застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.
Керуючись ст. ст. 2, 9, 309, 372, 380 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Роз`яснити, щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.03.2026 у справі №487/5874/23 застосовано примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1