П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 120/14946/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Яремчук Костянтин Олександрович 
Суддя-доповідач - Капустинський М.М. 
31 березня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Капустинського М.М. 
суддів: Сапальової Т.В.  Шидловського В.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_1 ) звернулися до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивачів зазначив, що ОСОБА_5 24 лютого 2022 року було мобілізовано та призвано до Збройних Сил України.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24 лютого 2022 року ОСОБА_5 призначено стрільцем другого відділення першого взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 .
08 листопада 2022 року під час виконання бойових та спеціальних завдань поблизу міста Миколаїв ОСОБА_5 загинув внаслідок гострої серцево-судинної недостатності.
Водночас ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є членами сім`ї ОСОБА_5 .
З огляду на смерть ОСОБА_5 під час захисту Батьківщини позивачі з метою реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 15 000 000 гривень, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", звернулися до ІНФОРМАЦІЯ_2 з відповідними заявами.
В березні 2024 року територіальний центр комплектування та соціальної підтримки надав позивачам витяг з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 09 лютого 2024 року, затвердженого заступником Міністра оборони України від 15 лютого 2024 року.
Зі змісту витягу з цього протоколу слідує, що комісія дійшла висновку призначити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 одноразову грошову допомогу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в сумі 1 860 750 гривень в рівних частках кожному.
Водночас представник позивачів вважає, що його довірителі мають право на отримання не 1 860 750 гривень, а 15 000 000 гривень.
За таких обставин представник позивачів вважає, що слід визнати протиправним та скасувати висновок ІНФОРМАЦІЯ_3 від 12 вересня 2023 року № 952/9/9223, згідно з яким позивачі мають право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня поточного року, в якому настала смерть, у рівних частинах кожному; визнати протиправним та скасувати пункт 35 рішення Міністерства оборони України, що оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 09 лютого 2024 року № 14/975, відповідно до якого вирішено призначити позивачам одноразову грошову допомогу в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня поточного року, в якому настала смерть, в сумі 1860750 гривень у рівних частках кожному; зобов`язати Міністерство оборони України призначити позивачам одноразову грошову допомогу як членам сім`ї загиблого 08 листопада 2022 року солдата ОСОБА_5 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року в розмірі 15 000 000 гривень з урахуванням вже виплачених сум.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2026 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду, позивачі подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Представник скаржників вказує, що судом першої інстанції не враховано, що 02 червня 2023 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.06.2023 №153 солдата ОСОБА_6 – стрільця 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 поблизу населеного пункту Миколаїв Миколаївської області, внаслідок ішемічної хвороби серця від гострої серцево-судинної недостатності, виключити з 09 листопада 2022 року та направити документи для виключення з військового обліку до ІНФОРМАЦІЯ_5 . В цьому ж наказі зазначено: «Виплатити додаткову винагороду, передбачену наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року №44 «Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» (зі змінами) з розрахунку 100000 грн. за повний місяць за період з 01 по 30 листопада 2022 року.» (копія наявна в матеріалах справи суду 1 інстанції). 
Вважає, що судом проігноровано, що виплати в розмірі 100000 грн. на місяць здійснювались на підставі абзаців 5, 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»: Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: … загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла). В будь якому іншому разі, поза як виконання бойових обов`язків така винагорода виплачена бути не могла та ПКМУ 168 не застосовувалась. Окрім того, витягом з протоколу №2194 від 28 червня 2023 року засідання 11 Регіональної військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювання, поранення, контузії, травм, каліцтв підтверджено, що захворювання колишнього військовослужбовця, солдата ОСОБА_5 та причина смерті, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Яких-небудь серцево-судинних захворювань, які пов`язані із патологією серця або кровоносних судин до проходження військової служби та початку виконання ОСОБА_5 військового обов`язку у останнього ніколи не було, що підтверджується особистою медичною книжкою ОСОБА_5 , згідно заключення флюрографії від 06.06.2022 №349 – в серці та легенях патологій не виявлено, крім того відповідно до медичної характеристики від 11.11.2022 зазначено, за час проходження військової служби з 11.05.2022 року по 08.11.2022 року, за медичною допомогою не звертався (копія наявні в матеріалах справи суду 1 інстанції). Таким чином, у ОСОБА_5 до мобілізації жодних скарг на біль у серці, вроджених, хронічних чи тимчасових патологій або інших розладів серцево-судинної системи не було, а захворювання, як і причина смерті, безпосередньо пов`язана із виконанням ОСОБА_5 військового обов`язку та захисту Батьківщини під час воєнного стану
Таким чином, вважає, що починаючи з 24.02.2022 особам, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця виплачується така допомога у розмірі, визначеному п.2 Постанови №168, а не у розмірах, визначених підпунктом «а» п.1 ст.16-2 Закону №2011-XII та п.5 Постанови №975
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24 лютого 2022 року № 34 ОСОБА_5 призначено стрільцем другого відділення першого взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_3 від 23 вересня 2022 року № 4917 ОСОБА_5 з 05 липня 2022 року виконував завдання за фахом на передній лінії зіткнення під час оборони, відсічі збройної агресії проти України в складі оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_6 ".
Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 05 червня 2023 року ОСОБА_5 в період з 05 липня 2022 року по 08 листопада 2022 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України.
ІНФОРМАЦІЯ_4 під час виконання бойових та спеціальних завдань поблизу міста Миколаїв ОСОБА_5 загинув внаслідок гострої серцево-судинної недостатності, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 4351 та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 .
08 листопада 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_7 скерував на адресу дружини загиблого військовослужбовця повідомлення про смерть № 2764, зі змісту якого слідує, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 за попереднім діагнозом "гостра серцева недостатність" в місті Миколаїв.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02 червня 2023 року № 153 ОСОБА_5 виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення у зв`язку зі смертю (загибеллю).
Витягом з протоколу засідання 11 Регіональної військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 2194 від 28 червня 2023 року підтверджується те, що захворювання ОСОБА_5 "Так, пов`язане із захистом Батьківщини".
З огляду на смерть ОСОБА_5 під час захисту Батьківщини позивачі з метою реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги 13 серпня 2023 року звернулися до ІНФОРМАЦІЯ_2 з відповідними заявами.
Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 09 лютого 2024 року № 14/975, затвердженого заступником Міністра оборони України від 15 лютого 2024 року, комісія дійшла висновку призначити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 одноразову грошову допомогу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в сумі 1 860 750 гривень в рівних частках кожному.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості вимог позивача, відтак і відсутності підстав для їх задоволення.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України» (далі - Закон № 1932-ХІІ) у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Надалі дія воєнного стану в Україні продовжувалася згідно з Указами Президента України та триває дотепер.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-ХІІ).
Відповідно до статті 41 Закону № 2232-XII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Згідно з частиною першою статті 16 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) передбачено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно з підпунктом 1 пункту 2 статті 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
Із наведених вище приписів Закону № 2011-XII слідує, що подія смерті військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби і подія смерті військовослужбовця під час проходження військової служби є визначеними законом підставами для призначення допомоги.
Водночас перелік осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги визначено у статті 16-1 Закону № 2011-XII, відповідно до якої у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).
Згідно з підпунктом «а» пункту 1 статті 16-2 Закону № 2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону; 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону.
Відтак, одноразова грошова допомога за своєю правовою природою є гарантованою державою соціальною допомогою, яка виплачується, зокрема, членам сім`ї військовослужбовця у разі, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби.
Так, матеріалами справи підтверджується те, що відповідно до протоколу засідання 11 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 28 червня 2023 року № 2194 захворювання солдата ОСОБА_5 (гостра серцево-судинна недостатність, ішемічна хвороба серця), яке призвело до смерті військовослужбовця, "Так, пов`язане із захистом Батьківщини".
Згідно з пунктом 3 статті 16-2 Закону № 2011-XII передбачено, що розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1, 6 статті 16-3 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (пункт 9 статті 16-3 Закону № 2011-XII).
На виконання пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону № 2011-XII Кабінетом Міністрів України 25 грудня 2013 року прийнято постанову № 975, якою затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (надалі - Порядок № 975; у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Цей Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Згідно з пунктом 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
За пунктом 4 Порядку № 975, одноразова грошова допомога призначається у разі:
1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;
2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби;
3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.
Відповідно до приписів пункту 5 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста:
у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть);
у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть).
В ході судового розгляду встановлено, що 13 серпня 2023 року ОСОБА_1 (дружина), ОСОБА_2 (батько), ОСОБА_3 (мати) та ОСОБА_4 (донька), які є членами сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_5 , звернулися до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявами про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" від 25 грудня 2013 року № 975.
За результатом розгляду наданих заяв комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум відповідно до пункту вирішила призначити заявникам одноразову грошову допомогу відповідно до Порядку № 975: дружині, батьку, матері та доньці померлого ОСОБА_5 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть (2022), в сумі 1 860 750 гривень у рівних частинах кожному.
Водночас на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнято постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168; у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин), пунктом 2 якої установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.
Також пунктом 2 Постанови № 168 передбачено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пунктах 1-1-2 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.
У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.
Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.
Отже, Постанова № 168 є нормативно-правовим актом, який встановлює право на отримання одноразової грошової допомоги сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, у період дії воєнного стану.
При цьому виплата збільшеного до 15 000 000 гривень розміру одноразової допомоги згідно з пунктом 2 Постанови № 168 передбачена для сімей військовослужбовців лише у двох випадках: 1) у разі загибелі військовослужбовця; 2) у разі, якщо військовослужбовець помер внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого під час захисту Батьківщини у період дії воєнного стану, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).
Колегія суддів звертає увагу на те, що Верховний Суд у своїх рішеннях (постанови від 29 березня 2024 року (справа № 440/3321/23), від 21 серпня 2024 року (справа № 160/20229/22), від 18 листопада 2024 року (справа № 240/1743/24), відповідно до якого питання розміру допомоги визначається окремо та залежить від окремих чинників (умов), а саме:
у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби (абзац 1 пункту «а» частини першої статті 16-2 Закону № 2011-ХІІ);
у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби (абзац 2 пункту «а» частини першої стаття 16-2 Закону № 2011-ХІІ);
у розмірі 15 000 000 гривень на період дії воєнного стану для сімей загиблих осіб (абзац 1 пункту 2 Постанови № 168). Також, сімей осіб, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва) (абзац шостий пункту 2 Постанови № 168).
Іншими словами, діючим на момент прийняття оскаржуваного рішення законодавством України передбачалася виплата одноразової грошової допомоги в різних розмірах, для кожного із яких чітко визначені на законодавчому рівні умови призначення та виплати.
Водночас на відміну від Закону № 2011-ХІІ та Порядку № 975 Постанова № 168 містить звужений перелік підстав для виплати допомоги у збільшеному розмірі через те, що розмір допомоги у сумі 15 000 000 гривень передбачений лише на період дії воєнного стану та виключно для сімей загиблих військовослужбовців, а також померлих, але внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовців.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17 березня 2025 року у справі № 280/2749/24.
Водночас при розгляді цієї адміністративної справи судом не встановлено, а представником позивачів не надано будь-яких доказів, які б підтверджували факт отримання ОСОБА_5 за період проходження служби поранень (контузії, травми, каліцтва), від яких могла настати його смерть.
Також колегія суддів вказує на те, що 11 Регіональною військово-лікарською комісією встановлено, що причиною смерті ОСОБА_5 стало не поранення (контузія, травма, каліцтво), а захворювання у вигляді гострої серцево-судинної недостатності, ішемічної хвороби серця.
Таким чином, оскільки захворювання військовослужбовця ОСОБА_5 хоча і пов`язане із захистом Батьківщини, проте це не надає права членам його сім`ї на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до приписів Постанови № 168 в розмірі 15 000 000 гривень, оскільки фактичні обставини справи свідчать про те, що смерть військовослужбовця пов`язана саме із захворюванням, а не настала внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва).
Враховуючи те, що відповідно до висновку 11 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 28 червня 2023 року № 2194 ОСОБА_5 не мав поранень (контузій, травм, каліцтв), а загинув (помер) внаслідок захворювання, а тому він не належить до категорії загиблих та померлих внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовців, що давало б позивачам право на отримання допомоги у збільшеному розмірі.
Враховуючи зазначене вище колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що Міністерство оборони України правомірно прийняло рішення про виплату позивачам одноразової грошової допомоги у визначеному законодавством розмірі 1 860 750 гривень у рівних частках кожному, що еквівалентно 750-кратному розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, у якому помер ОСОБА_5 .
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2026 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 		Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сапальова Т.В.    Шидловський В.Б.