Справа № 420/28218/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хлімоненкової М.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Управління соціального захисту населення в Приморському районі м.Одеса, у якому позивач просить суд:
1. Визнати протиправним та скасувати рішення Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, оформлене Витягом з протоколу від 18.02.2025 №14,
2. Зобов`язати Міську комісію з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.01.2025 про надання йому грошової компенсації за належні до отримання жилі приміщення.
Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, що брав участь в антитерористичній операції, отримав посвідчення учасника бойових дій, перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа. 12 та 13 грудня 2024 року звертався до Центру інтегрованих соціальних послуг в Приморському районі із заявою, та визначеним чинним законодавством переліком документів, щодо отримання виплати грошової компенсації відповідно до Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18 квітня 2018 року №280. Проте, під час звернення 12 грудня 2024 року, ОСОБА_1 було відмовлено у реєстрації заяви щодо отримання виплати грошової компенсації, мотивуючи усну відмову тим, що начебто у заявника відсутня «свіжа» довідка про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України та відсутності напису «згідно якого закону та статті заявнику було видано посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 ».
Позивач вказує, що у зв`язку з численними усними відмовами у реєстрації заяви щодо отримання виплати грошової компенсації під час звернення до Центру інтегрованих соціальних послуг в Приморському районі 12 та 13 грудня 2024 року, де-юре, заява щодо отримання виплати грошової компенсації була зареєстрована лише 14.01.2025 року головним спеціалістом відділу з питань соціальної інтеграції осіб з інвалідністю ОСОБА_2 . За результатом розгляду заяви 18.02.2025 року Міською комісією з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення ВПО, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України було прийнято рішення, яким відмовлено позивачу у виплаті грошової компенсації, оскільки був застосований пп.7-1 п. 13 Порядку №280 в редакції від 13.12.2024 року, яка набрала чинності 17.12.2024 року, тоді як станом на дату фактичного звернення, а саме 12.12.2024 року, п. 6 Порядку №280 діяв в іншій редакції.
Позивач стверджує про протиправну відмову у прийнятті документів головним спеціалістом відділу з питань соціальної інтеграції осіб з інвалідністю ОСОБА_2 12 та 13 грудня 2024 року, яка мала своїм наслідком фактичну реєстрацію документів на місяць пізніше, а саме 14.01.2025 року, що призвело до відмови 18.02.2025 року Міською комісією з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення ВПО, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України ОСОБА_1 у призначенні грошової компенсації.
Ухвалою суду від 22.08.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою від 01.09.2025 суд вирішив перейти із спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Призначив судове засідання.
Ухвалою суду від 21.10.2025 задоволено клопотання представника позивача та замінено неналежного відповідача Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси (Код ЄДРПОУ: 36290160) на належного – Міську комісію з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України (65026, м. Одеса, Думська площа, б. 1, код ЄДРПОУ 04056919). Розгляд справи розпочато спочатку.
Відповідач - Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради надав відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та вважає, що Департамент є неналежним відповідачем у справі щодо скасування рішення Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України від 18.02.2025 № 4, оскільки не є уповноваженим органом з розгляду заяв осіб на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, та відповідно, не приймає жодних владно-управлінських рішень щодо таких осіб.
Відповідач зазначає, що відповідно до п. 4 Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, затвердженого постановою КМУ від 18.04.2018 № 280, за рішенням виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної в місті (у разі її утворення) ради або за розпорядженням голови районної, районної в м. Києві держадміністрації утворюється комісія щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб про призначення грошової компенсації. Рішенням Комісії, оформленим витягом з протоколу від 18.02.2025 № 4, ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні грошової компенсації. Таким чином, саме Комісія є уповноваженим органом щодо розгляду заяв осіб щодо призначення та виплати грошової компенсації, яка і приймала оскаржуване у справі рішення. У свою чергу, Департамент, як місцевий орган, уповноважений на прийом від заявників документів про призначення грошової компенсації внутрішньо переміщеним особам та вносить до Комісії подання про виплату грошової компенсації.
Відповідач - Міська комісія з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України надав відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що подання Управління соціального захисту населення в Приморському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради із заявою про призначення грошової компенсації та доданим пакетом документів гр. ОСОБА_1 від 14.01.2025 направлено до Міської комісії 30.01.2025. Обставини справи щодо подання заяви до Управління соціального захисту населення в Приморському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, викладені у позовній заяві гр. ОСОБА_1 , Міській комісії невідомі та до її повноважень не відносяться.
Відповідач зауважує, що відповідно ОСОБА_1 з 07.05.2024 перебуває на квартирному обліку в Приморській районній адміністрації Одеської міської ради складом сім`ї 4 особи (заявник, дружина, 2 доньки). Комісія відмовила у призначенні грошової компенсації, оскільки гр. ОСОБА_1 звернувся за призначенням грошової компенсації понад встановлений абзацом першим пункту 6 Порядку № 280 строк. Вважає, що рішення Міської комісії, оформлене витягом з протоколу від 18.02.2025 № 4 таким, що відповідає вимогам Порядку № 280, а підстав для його скасування немає.
Ухвалою суду від 06.01.2026 задоволено частково клопотання представника відповідача про виклик свідка. Викликано у судове засідання для допиту в якості свідка - головного спеціаліста відділу з питань соціальної інтеграції осіб з інвалідністю Управління соціального захисту населення в приморському районі м. Одеси ОСОБА_2 .
Ухвалою від 09.03.2026 та протокольною ухвалою від 29.01.2026 судом витребувано додаткові докази.
В судовому засідання позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги та надали пояснення з приводу предмету та підстав позову. Відповідачі заперечили проти задоволення позову із підстав викладених у відзивах.
Ухвалою від 26.03.2025, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.
Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, викладені у позові, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, має статус учасника бойових дій, згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 03.09.2017.
Позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою №5105-5000017587 від 22.01.2019.
Відповідно до розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 07.05.2024 №380 та довідки, виданої Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради, ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку при Приморській райадміністрації Одеської міської ради з 07.05.2024 року, складом сім`ї в чотири особи (він, дружина, 2 доньки).
17 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Центру інтергованих соціальних послуг в Приморському районі міста Одеси із заявою та документами для отримання виплати грошової компенсації за належні для отримання житлові приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України. Працівником центру – ОСОБА_2 документи позивача прийняті не були, у зв`язку із недоліками посвідчення учасника бойових дій, а саме відсутності запису згідно якого закону та статті заявнику було видано посвідчення учасника бойових дій. Позивачу було запропоновано усунути недолік подавши довідку або дописати відповідні відомості в посвідченні.
14 січня 2025 року позивач звернувся до Центру інтергованих соціальних послуг в Приморському районі міста Одеси із заявою про виплату грошової компенсації за належні для отримання житлові приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України. До розрахунку грошової компенсації просив включити дружину та доньку. Заява була зареєстрована 14.01.2025 за №2683-0.
Управлінням соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси надіслано до Міської комісії щодо розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання житлові приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України (далі - Міська комісія), подання про виплату грошової компенсації учаснику бойових дій ОСОБА_1 із переліком поданих ним документів.
За результатами розгляду заяви позивача та доданих документів Міська комісія прийняла рішення, оформлене протоколом №4 від 18.02.2025, згідно витягу з якого ОСОБА_1 відмовлено у призначені грошової компенсації.
Рішення обгрунтоване посиланнями на абз.1 п.2, абз.1 п.6 та пп.7-1 п.13 Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.2018 № 280 (зі змінами від 13.12.2024, які набрали чинності 17.12.2024), згідно яких комісія відмовляє у призначенні грошової компенсації, якщо внутрішньо переміщена особа звернулася за призначенням грошової компенсації понад встановлений абз.1 п.6 Порядку строк, а саме – місячний строк після взяття на квартирний облік.
Не погоджуючись із прийнятим Міською комісією рішенням, позивач звернувся до суду із позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України вимогам.
Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Закон України від 20.10.2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон №1706-VII) відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Статтею 31 ЖК України визначено, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими актами законодавства України. 
Згідно ст. 48-1 ЖК України порядок та розмір надання громадянам грошової компенсації за належні їм для отримання жилі приміщення визначаються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України «Питання забезпечення житлом внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України» від 18 квітня 2018 року № 280 затверджено Порядок виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України (далі – Порядок №280).
Відповідно до п. 2,3 Порядку №280 (в редакції від 10.07.2024) право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають внутрішньо переміщені особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні до 1 червня 2018 р. заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів у період їх здійснення, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” (далі - внутрішньо переміщені особи), які перебувають на квартирному обліку станом на 1 червня 2024 р., обліковані як внутрішньо переміщені особи вперше до 24 лютого 2022 р. і на час призначення грошової компенсації перебувають на обліку в базі даних.
Грошова компенсація внутрішньо переміщеним особам виплачується у повному обсязі в порядку черговості відповідно до дати взяття на квартирний облік за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” та які потребують поліпшення житлових умов (далі - субвенція).
Пунктом 4 Порядку №280 визначено, що за рішенням виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної в місті (у разі її утворення) ради або за розпорядженням голови районної, районної в м. Києві держадміністрації утворюється комісія щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб про призначення грошової компенсації (далі - комісія).
Згідно п.5 Порядку №280 до повноважень комісії належить, серед іншого:
- проведення перевірки: наявності у внутрішньо переміщеної особи статусу учасника бойових дій, встановленого відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” (далі - статус учасника бойових дій), або статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, встановленого відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 зазначеного Закону (далі - статус особи з інвалідністю внаслідок війни); перебування внутрішньо переміщеної особи та членів її сім`ї, на яких нараховується грошова компенсація, на обліку в базі даних; наявності майнових прав на об`єкти незавершеного житлового будівництва чи права власності на житлове приміщення внутрішньо переміщеної особи та всіх членів її сім`ї, тощо;
- прийняття рішення про призначення або відмову в призначенні грошової компенсації.
Пунктом 6 Порядку №280 визначено, що заяву про призначення грошової компенсації внутрішньо переміщена особа або її законний представник чи уповноважений представник подає в паперовій чи в електронній формі (за наявності технічної можливості) до структурного підрозділу районних, районних у м. Києві держадміністрацій, на який покладено функції з питань ветеранської політики, виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад за місцем перебування на квартирному обліку (далі - місцевий орган).
Перелік копій документів, які додаються до заяви, визначений п.7 Порядку №20, зокрема, посвідчення встановленого зразка згідно з додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 р. № 302 “Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни”, що підтверджує статус учасника бойових дій або особи з інвалідністю внаслідок війни.
Згідно п.8, 10 Порядку №280 Місцевий орган не пізніше ніж через десять робочих днів з дати прийняття заяви з усіма необхідними документами вносить до комісії подання про виплату грошової компенсації.
Комісія протягом п`яти робочих днів з дати надходження подання розглядає його по суті та у присутності внутрішньо переміщеної особи або її законного представника чи уповноваженого представника приймає рішення про призначення (відмову в призначенні/виплаті) грошової компенсації, перегляд рішення, скасування попереднього рішення, надання дозволу на відкриття спеціального рахунка в уповноваженому банку за місцем перебування внутрішньо переміщеної особи на обліку в базі даних, виплату грошової компенсації, яку було призначено і не виплачено або виплачено не в повному обсязі на території, на якій ведуться бойові дії, внутрішньо переміщеній особі, яка перемістилася з території, на якій ведуться бойові дії, за місцем перебування на обліку в базі даних.
Постановою Кабінету Міністрів України № 1416 від 13 грудня 2024 року (надбала чинності 17.12.2024) внесено зміни до Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України.
Зокрема, п.2 Порядку №280 із внесеними змінами передбачає, що право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають внутрішньо переміщені особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні до 1 червня 2018 р. заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів у період їх здійснення, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” (далі - внутрішньо переміщені особи), які перебувають на квартирному обліку станом на 1 червня 2024 р., обліковані як внутрішньо переміщені особи вперше до 24 лютого 2022 р. і на час призначення грошової компенсації перебувають на обліку в базі даних та звернулися за її призначенням у місячний строк після взяття на квартирний облік.
Згідно абзацу першого пункту 6 Порядку №280 після внесення змін, заяву про призначення грошової компенсації внутрішньо переміщена особа або її законний представник чи уповноважений представник подає в паперовій чи в електронній формі (за наявності технічної можливості) до структурного підрозділу районних, районних у м. Києві держадміністрацій, на який покладено функції з питань ветеранської політики, виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад за місцем перебування на квартирному обліку (далі - місцевий орган) не пізніше ніж у місячний строк після взяття на квартирний облік.
Також постановою Кабінету Міністрів України № 1416 від 13 грудня 2024 року пункт 13 Порядку №280 доповнено підпунктом 7-1, згідно з яким, комісія відмовляє внутрішньо переміщеній особі у призначенні грошової компенсації якщо внутрішньо переміщена особа звернулася за призначенням грошової компенсації понад встановлений абзацом першим пункту 6 цього Порядку строк.
Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №210 від 31.05.2018 створено Міську комісію з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України.
Як було встановлено судом, ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку при Приморській райадміністрації Одеської міської ради з 07.05.2024 року і 14 січня 2025 року звернувся до Центру інтергованих соціальних послуг в Приморському районі міста Одеси із заявою про виплату грошової компенсації за належні для отримання житлові приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та вказану заяву Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси надіслано до Міської комісії разом із поданням про виплату грошової компенсації ОСОБА_1 .
Розгляд заяви позивача від 14.01.2025 був проведений у відповідності до Порядку №280, в редакції чинній з 17.12.2024, та за результатами розгляду вказаної заяви позивача та доданих документів Міська комісія прийняла рішення, оформлене протоколом №4 від 18.02.2025, згідно витягу з якого ОСОБА_1 відмовлено у призначені грошової компенсації, оскільки позивач звернувся за призначенням грошової компенсації понад місячний строк після взяття на квартирний облік.
Окрім того, із показів, допитаного в ході розгляду справи, свідка - головного спеціаліста відділу з питань соціальної інтеграції осіб з інвалідністю Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси ОСОБА_2 судом встановлено, що позивач звертався до Центру інтергованих соціальних послуг влітку та восени і йому були надані роз`яснення щодо переліку документів, які необхідно подати разом із заявою на виплату грошової компенсації, а також позивач звернувся до центру 17 грудня 2024 року з метою подання заяви. Втім позивачем не було надано повний пакет документів (зокрема були відсутні заяви від дружини та доньки), а також в посвідченні учасника бойових дій не було зазначено відповідно до якого пункту та статті його було видано. Тому свідком були відскановані наявні у позивача документи, проте заява прийнята не була. 
Суд зауважує, що в ході розгляду справи позивачем не доведено та судом не встановлено обставин, на які посилається позивач у позові, а саме звернення ним 12 та 13 грудня 2024 року (тобто до набрання чинності змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №1416 від 13.12.2024) до Центру інтергованих соціальних послуг із заявою та необхідним переліком документів для отримання грошової компенсації.
Окрім того, дії працівника центру щодо відмови у прийнятті заяви позивача не є предметом оскарження. А тому суд не враховує обгрунтування позову в частині протиправної відмови у прийнятті документів головним спеціалістом відділу з питань соціальної інтеграції осіб з інвалідністю ОСОБА_2 , в тому числі, з підстав невідповідності посвідчення учасника бойових дій.
Суд зауважує, що під час розгляду справи ним встановлено звернення ОСОБА_1 до Центру інтергованих соціальних послуг із заявою та документами для отримання грошової компенсації 17.12.2024 та 14.01.2025, тобто в період дії Порядку №280 в редакції з 17.12.2024.
Поряд із цим суд зазначає, що відповідно до ст.22 та 58 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Статтею 59 Закону України «Про правотворчу діяльність» визначено , що зворотна дія нормативно-правового акта у часі - це реалізація нормативно-правового акта щодо суспільних відносин, що виникли до дня набрання ним чинності, правове регулювання яких змінюється таким нормативно-правовим актом. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, визначених Конституцією України.
У рішенні від 26 січня 2011 року № 1-рп/2011 Конституційний Суд України вказав, що, положення частини першої статті 58 Основного Закону України передбачають загальновизнані принципи дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, а саме: принцип їх безпосередньої дії, тобто поширення тільки на ті відносини, які виникли після набуття чинності законами чи іншими нормативно-правовими актами, та принцип зворотної дії в часі, якщо вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи (абзац другий пункту 5 мотивувальної частини).
До того ж, Конституційний Суд України у рішенні від 13 травня 1997 року № 1-зп висловив позицію, згідно з якою закріплення принципу незворотності дії нормативно-правового акта у часі на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.
Таким чином, за загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до події, факту застосовується закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.
У рішенні від 12 лютого 2019 року № 5-р(I)/2019 Конституційний Суд України підтримав раніше сформовану ним юридичну позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів: закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
Окрім того, Конституційний Суд України в рішенні від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010 зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).
Судом під час розгляду справи було встановлено, що позивач брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, є учасником бойових дій, внутрішньо переміщеною особою, та з 07.05.2024 року перебуває на квартирному обліку при Приморській райадміністрації Одеської міської ради. 
А відтак, позивач набув право на отримання грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України згідно Порядку №280 в редакції чинній до внесення змін 17.12.2024, реалізація якого не була обмежена будь-яким строком.
Суд зауважує, що у зв`язку із внесенням постановою Кабінету Міністрів України №1416 від 13 грудня 2024 року змін до Порядку №280 (які передбачають звернення за виплатою грошової компенсації протягом місяця з моменту взяття на квартирний облік) позивач по суті втратив право на отримання такої компенсації, оскільки перебуває на обліку з 07.05.2024. Постановою №1416 не передбачено строку та порядку реалізації прав на отримання грошової компенсації для осіб, які уже понад місяць перебували на квартирному обліку, яким є і позивач, чим автоматично позбавлено їх права на отримання такої компенсації.
Враховуючи положення ст.22, 58 Конституції України суд вважає, що застосування до регулювання правовідносин між позивачем та відповідачем положень Порядку №280 з урахуванням змін, внесених Постановою №1416, не ґрунтується на правильному правозастосуванні, оскільки призводить до звуження існуючих прав. Адже особи, які набули право на отримання грошової компенсації згідно Порядку №280 зберігають таке право й у разі зміни нормативно-правового регулювання цих правовідносин.
Відтак, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обгрунтованість заявлених позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення.
Відповідно до ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. 
Згідно ч.1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем - Міською комісією з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України не доведено правомірності свого рішення.
З метою захисту порушених прав позивача слід визнати протиправним і скасувати рішення Міської комісії, оформлене Витягом з протоколу від 18.02.2025 №14, а також зобов`язати Міську комісію повторно розглянути заяву позивача від 14.01.2025 про надання йому грошової компенсації за належні до отримання жилі приміщення з урахуванням висновків суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати не розподіляються.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Задовольнити позов ОСОБА_1 .
Визнати протиправним та скасувати рішення Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, оформлене Витягом з протоколу від 18.02.2025 №14.
Зобов`язати Міську комісію з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.01.2025 про надання йому грошової компенсації за належні до отримання жилі приміщення з урахуванням висновків суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідачі: 
Міська комісія з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, адреса: АДРЕСА_2 .
Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради, код ЄДРПОУ 36290160, адреса: вул. Косовська, 2-Д, м. Одеса, 65022.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА