Справа № 167/1369/25
Номер провадження 3/167/15/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2026 року м. Рожище

Суддя Рожищенського районного суду Волинської області Гармай І. Т., за участю: секретаря судового засідання Ісакової Н. Ю., захисника Сидоренка В. В. (в режимі відеоконференції), розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, 
за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

в с т а н о в и в :

Формулювання правопорушення.
27 листопада 2025 року о 22 год 50 хв ОСОБА_1 в м. Рожище по вул. Кармелюка, в порушення вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху України, керувала транспортним засобом «Opel Zafira», номерний знак НОМЕР_1  в стані алкогольного сп`яніння. Результат позитивний – 0,37‰, від проходження огляну на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовилась.
Своїми діями  ОСОБА_1  вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
31 грудня 2025 року захисник ОСОБА_1 – адвокат Сидоренко В. В. через підсистему «Електронний суд» надіслав клопотання в якому просить провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що матеріали справи не містять допустимих і достатніх доказів на підтвердження законності зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . Вказує, що із відеозапису подій не вбачається, яким саме чином працівник поліції встановив наявність у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп`яніння, оскільки поліцейським було повідомлено таку ознаку сп`яніння, якої не передбачено Інструкцією № 1452/735, а саме «Запах з салону – напевно пахучька». Однак, припущення поліцейського про ознаки наркотичного чи алкогольного сп`яніння, які поліцейський вбачає в особі, яка керує транспортним засобом, повинні бути обґрунтованими та очевидними, а не удаваними, як у даному випадку. З посиланням на ст. 8 п. 5 Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25 квітня 1974 року, із змінами, внесеними Європейською угодою, якою доповнено Конвенцію про дорожній рух від 01 травня 1971 року зазначає, що виявлена у ОСОБА_1 мінімальна кількість алкоголю 0,37‰ відповідає міжнародній нормі права, згідно якої вміст алкроголю не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається. Вказує, що ОСОБА_1 не було відсторонено від подальшого керування автомобілем після складення протоколу про адміністративне правопорушення, що вказує на порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння водія, який передбачений ст. 266 КУпАП. Покликається на те, що матеріали справи містять лише недопустимі і недостовірні докази, будь-яких інших доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суду надано не було.
16 лютого 2026 року захисник ОСОБА_1 – адвокат Сидоренко В. В. через підсистему «Електронний суд» на доповнення клопотання поданого про закриття провадження по справі від 31 грудня 2025 року наліслав клопотання в якому зазначає, що листом від 21 січня 2026 року ВП № 1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області його повідомлено, що проходження навчання по використанню та експлуатації Drager Alcotest 6820 працівниками СРПП нормативно-правовими актами не передбачено. З посиланням на абз. 2, 4 розділу 1 Керівництва з експлуатації Drager Alcotest 6820 вказав, що прилад повинен використовуватися тільки навченим кваліфікованим персоналом. При використанні приладу неохідно суворо дотримуватись вказівок Керівництва з експлуатації та користувач повинен повністю розуміти дані інструкції та суворо їх дотримуватись. Вказує на те, що листом від 21 січня 2026 року підтверджено, що поліцейський Наумчук І. В. навчання по використанню Drager Alcotest 6820 не проходив, а також не надано доказу ознайомлення останнього з Керівництвом експлуатації приладу Drager Alcotest 6820. Зазначив, що перед продуттям приладу Drager Alcotest 6820 поліцейським не здійснювалося відбору проби навколишьного повітря, не було клацання та миготіння зеленого індикатору, а тому прилад до використання підготовлений не був. Вважає, що через допущені працівниками поліції помилки результат огляду ОСОБА_1 на Drager Alcotest 6820 є значно викривленим та недостовірним, заздалегідь був налаштований на показник вище норми.

Позиція учасників справи. 
ОСОБА_1  будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв/клопотань не подавала. 
В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Сидоренко В. В. заявив клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В поданих суду та підтриманих в судовому засіданні клопотаннях зазначив, що процедура огляду ОСОБА_1 не відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак просив його результати визнати недійсними. Зокрема, в обґрунтування цієї обставини посилався на те, що з відеозапису події не вбачається, яким саме чином працівник поліції встановив наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та останню не було відсторонено від подальшого керування транспортним засобом. Посадовою особою порушений порядок провадження у справі про адміністративне правопорушення, зокрема вимоги ст. 256 КУпАП та недотриманно інструкцію з експлуатації приладу Драгер. Крім цього, посилався на те, що працівникам поліції не задокументовано і не долучено до матеріалів справи допустимих і належних доказів на підтвердження законності зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . Посилався, що відповідно до ст. 8 п. 5 Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року (із змінами та доповненнями) мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння становить 0,25 мг на літр повітря, що видихається і у перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі, що видихається становить 0,5 проміле, а оскільки результат огляду ОСОБА_1 становив 0,37 проміле, відтак кількість алкоголю виявлена в останньої відповідає міжнародній нормі права. Вказував, що відповідно до керівництва з експлуатації приладу Drager Alkotest 6820, цей прилад повинен використовуватися тільки навченим кваліфікованим персоналом, а в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують проходження інспектором СРПП відділення поліції № 1 (м. Ківеці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області капітаном поліції Наумчуком І. В. навчання по використанню та експлуатації приладу Drager Alkotest 6820. Зазначив, про порушення поліцейським настанови з експлуатації газоаналізатора Drager Alkotest 6820, а саме: не здійснення попереднього забору повітря, відсутність відповідного звукового сигналу про готовність до роботи, не демонстрування на камеру готовності до роботи приладу.
Інспектор СРПП відділення поліції № 1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області капітан поліції Остапчук В. С. безпосередньо в судовому засіданні пояснив, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була зумовлена технічною несправністю автомобіля, зокрема, не працював правий габарит. Повідомив, що ураховуючи пояснення правопорушника про її обізнаність з проблемою і зобов`язання усунути несправність, перебування чоловіка на війні, водія на підставі ст. 22 КУпАП було звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю та він обмежився усним зауваженням. Зауважив, що під час спілкування та коли ОСОБА_1 вийшла з автомобіля інспектором відділу поліції були встановлені ознаки алкогольного сп`яніння, а тому водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. ОСОБА_1 після спілкування по телефону, ознайомлення з документами на технічний прилад Drager Alkotest 6820, погодилась на проходження такого огляду на місці зупинки за допомогою сертифікованого газоаналізатора Drager Alkotest 6820. З результатами тестування водій погодилась, зауважень до протоколу не було, його копію отримала. ОСОБА_1 роз`яснено про подальшу неможливість керувати транспортним засобом та необхідність знайти «тверезого водія». Фіксування проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння фіксувалось на бодікамеру та відповідний відеозапис долучений до протоколу про адміністративне правопорушення. 
Інспектор СРПП відділення поліції № 1 (м. Ківеці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області капітан поліції Наумчук І. В. в судовому засіданні пояснив, що 27 листопада 2025 року будучи на добовому чергуванні, роз`їжджаючись з зустрічним автомобілем було помічено його технічну несправність, а саме, не світися задній габарит. Розвернувшись, вони попрямували за цим транспортним засобом, який пришвидшився та увімкнувши проблискові маячки зупинили автомобіль. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 його напарником, а в подальшому і ним було виявлено у водія ознаки алкогольного сп`яніння такі, як запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння шкіри обличчя, а тому останній було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу Drager Alkotest 6820. Після консультації з чоловіком, ОСОБА_1 для ознайомлення було надано документи на технічний прилад Drager Alkotest 6820 та в подальшому з згоди водія проведено її огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат тесту позитивний. Зазначив, що ОСОБА_1 самостійно здійснювалося розпакування мунштука та перед проходженням огляду на стан сп`яніння здійснювався забір повітря та прилад був готовий до використання, в іншому випадку остання не могла б пройти тест. Зазначив, що за керування ОСОБА_1 технічно несправним транспортним засобом останню до адміністративної відповідальності не притягали, обмежились усним зауваженням, ураховуючи її зобов`язання усунути несправність та перебування чоловіка на війні.

Процесуальні дії у справі.
Постановою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 05 січня 2026 року задоволено заяву захисника Сидоренка В. В. про його участь в судових засідання в режимі відеоконференції.
Постановою занесеною до протоколу судового засідання від 14 січня 2026 року ухвалено залишити без розгляду клопотання захисника Сидоренка В. В. про повну фіксацію судового розгляду технічними засобами.
Постановою занесеною до протоколу судового засідання від 14 січня 2026 року ухвалено задовольнити клопотання захисника Сидоренка В. В. про виклик в судове засідання поліцейських Наумчука І. В. та Остапчука В. С.
Постановою занесеною до протоколу судового засідання від 14 січня 2026 року ухвалено клопотання захисника Сидоренка В. В. про визнання результатів огляду недійсними та про закриття провадження по справі від 31 грудня 2025 року приєднати до матеріалів справи та вирішити в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Постановою занесеною до протоколу судового засідання від 06 лютого 2026 року задоволено клопотання ОСОБА_3 про витребування з ВП № 1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області Керівництва з експлуатації приладу Drager Alcotest 6820.
Постановою занесеною до протоколу судового засідання від 26 лютого 2026 року ухвалено клопотання захисника Сидоренка В. В. про закриття провадження по справі від 16 лютого 2026 року приєднати до матеріалів справи та вирішити в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Постановою занесеною до протоколу судового засідання від 26 лютого 2026 року задоволено клопотання ОСОБА_3 про витребування з ВП № 1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області копії документів, що підтверджують калібрування приладу з якого проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .
Постановою занесеною до протоколу судового засідання від 13 березня 2026 року ухвалено приєднати до матеріалів справи адвокатський запит від 27 лютого 2026 року про витребування ТОВ "АТЗТ КОМПАНІЯ "САТУРН ДЕЙТА ІНТЕРНЕШЕНЛ" Керівництва з експлуатації або настанову з експлуатації приладу Drager Alcotest 6820.
Керуючись ч. 2 ст. 268 КУпАП суддею постановлено проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .
Суддя, заслухавши учасників справи, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, доходить такого висновку.
Норми права, які застосовує суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з ст. 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з ст. 280 КУпАП підлягають з`ясуванню усі обставини справи, в тому числі чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясування інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, у відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно з ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 35 Закону України «Про Національну Поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, пункт 1.3 яких передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 2.9а водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В п. 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду встановлено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція).
Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції). У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Оцінка судді щодо фактичних обставин справи та висновки.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП працівниками поліції надано докази, які суддею досліджені у судовому засіданні:
Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя доходить такого висновку.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП доводиться: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 572786 від 27 листопада 2025 року;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27 листопада 2025 року;
- роздруківкою чеку Drager Alcotest 6820 з якої вбачається, що особою, яку тестують є ОСОБА_1 тест № 161 від 27 листопада 2025 року, результат огляду 0,37‰; 
- відеозаписом на DVD диску;
- рапортом інспектора СРПП ВП № 1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГНП у Волинській області В. Остапчука про застосування заходу забезпечення провадження (відсторонення гр. ОСОБА_1 від керування транспортним засобом).
Суддя бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 572786 від 27 листопада 2025 року суть правопорушення викладена чітко та зрозуміло, деталізовано обставини його вчинення, а саме: вказано дату, час та місце події, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , зазначений результат тесту, пункт ПДР України, який порушено.
З змісту протоколу становлено, що гр-ці ОСОБА_1 роз`яснено її права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП і повідомлено про розгляд справи, що засвідчено особистим підписом ОСОБА_1 .
На переконання судді, протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, правопорушення, що ставиться в провину ОСОБА_1 є конкретним та повністю відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою передбачено, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння. 
Далі, відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з п. 3 Розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: 1) запах алкоголю з порожнини рота; 2) порушення координації рухів; 3) порушення мови; 4) виражене тремтіння пальців рук; 5) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; 6) поведінка, що не відповідає обстановці.
Аналіз зазначених приписів свідчить про те, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України є особою, яка в силу закону, наділена повноваженнями щодо самостійного прийняття рішення про наявність чи відсутність у водія ознак алкогольного сп`яніння, визначених у п. 3 Розділу І Інструкції.
В акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським зафіксовано наявність у ОСОБА_1 ознак сп`яніння – запаху алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри. Такі ж відомості містяться й на відеозаписі (файл 0000000_00000020251127224716_0001), з якого вбачається, що поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння через наявність запаху алкоголю після подиху на нього (відео 01:26), далі ОСОБА_1 зазначила, що випила один бокал пива, пізніше вказала, що може два бокали чи один бокал(відео 02:46 та 08:20).
Отже, слід констатувати, що передбаченою п. 3 розділу І Інструкції ознакою алкогольного сп`яніння, яка стала підставою для проведення огляду ОСОБА_1 , є запах алкоголю з порожнини рота, відтак поліцейський мав підстави вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Під час дослідження відеозапису доданого до протоколу про адміністративне правопорушення захисником стверджено, що особою, яка керує транспортним засобом і проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння є ОСОБА_1 . Відеозапис містить не лише послідовність учинюваних процесуальних дій, а й також зафіксовано підставність зупинки транспортного засобу працівниками поліції, обізнаність правопорушника з технічною несправністю транспортного засобу, визнання вживання пива, а також прохання ОСОБА_1 в телефонному режимі знайти «тверезого водія» для переміщення автомобіля до будинку. 
При цьому під час фіксації працівниками поліції правопорушення ОСОБА_1 не повідомляла про свою незгоду з результатом тесту проведеного за допомогою технічного приладу Драгер, що могло бути підставою огляду особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на стан сп`яніння безпосередньо в медичному закладі. Більше того зазначила, що потреби їхати в медичний заклад немає та у відповідній графі акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів міститься підпис ОСОБА_1 про згоду з результатами огляду та згідно направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від проходження огляду в закладі охорони здоров`я водій відмовилась.
Також з досліджених відеозаписів вбачається, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, працівником поліції були роз`яснені її права, які визначені ст. 268 КУпАП (право на ознайомлення з матеріалами справи, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо), ст. 63 Конституції України. При цьому інспектор сприяв у їх реалізації (надавав можливість зателефонувати і таким чином отримати будь-яку допомогу, викласти пояснення, роз`яснював процедуру вилучення посвідчення водія та відсторонення від керування транспортним засобом до повного витверезення, надав на вимогу ОСОБА_1 сертифікат та свідоцтво на газоаналізатор (файл 0000000_00000020251127230217_0002).
Таким чином, доводи сторони захисту з приводу незаконності зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , відсутності підстав проведення огляду на стан сп`яніння, порушення порядку провадження у справі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Суддею не встановлено порушень вимог ст. 254, 255, 256 та 266 КУпАП. 
Щодо доводів захисника про те, що за міжнародними стандартами стан сп`яніння 0,45 проміле не є ознакою алкогольного сп`яніння, суддя зазначає, що відповідно до ст. 8 п. 5 Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25 квітня 1974 року, із змінами, внесеними Європейською угодою, якою доповнено Конвенцію про дорожній рух від 01 травня 1971 року, в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові, у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.
Вказана норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким настає алкогольне сп`яніння. Проте Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,25 мг у видихуваному повітрі, що й має місце в Україні, де встановлено мінімальний показник рівня алкоголю 0,2 ‰.
Відтак положення цієї Конвенції застосуванню не підлягають.
Твердження захисника Сидоренка В. В. про те, що результати огляду водія викривлені та недостовірні є безпідставними, оскільки під час розгляду справи встановлено, що порядок і процедура виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції поліцейськими в повній мірі були дотримані. При цьому суддя зауважує, що відповідно до п. 6 Інструкції вимога про проведення огляду на стан сп`яніння особою, яка пройшла спеціальну підготовку стосується виключно фельдшера фельдшерсько-акушерського пункту за відсутності лікаря у сільській місцевості та не містить такої вимоги щодо поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України.
Згідно даних роздруківки з приладу Drager Alcotest 6820 та свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки останнє калібрування приладу проводилось 09 вересня 2025 року та дійсне до 09 вересня 2026 року. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився працівниками поліції 27 листопада 2025 року, тобто в межах дванадцятимісячного строку калібрування приладу, що свідчить про те, що огляд було проведено з дотриманням Інструкції, яка регулює проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, належним для застосування технічним засобом.
Таким чином, відсутні підстави для визнання результатів огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» недійсними, а тому такий результат проведення огляду на стан сп`яніння є допустимим доказом у даній справі.
Інші доводи захисника суддя розцінює як спосіб захисту з метою уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.
Отож, аналізуючи наведені докази, які є послідовними та доповнюють один одного, відповідають обставинам справи, а тому не викликають сумнів у їх достовірності та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суддею беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, докази її вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи, були повно і всебічно досліджені в судовому засіданні. Об`єктивні докази, які б спростовували вину ОСОБА_1 суду надані не були.
Відтак доводи захисника, зазначені під час розгляду даної справи в своїй сукупності не спростовують події правопорушення, не впливають на висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та не дають підстав для закриття провадження у справі з підстав, наведених захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Накладення адміністративного стягнення.
Згідно з ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
В рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
На переконання судді, правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху, така тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням.
Так, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.
Ураховуючи характер вчинених правопорушень, даних про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступеня її вини, те, що дії ОСОБА_1 характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників, суддя вважає за необхідне притягнути  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Призначаючи покарання, суддя виходить з принципу необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки її вина є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом», та цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Судові витрати.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому з  ОСОБА_1  необхідно стягнути 665,60 грн судового збору.
Керуючись ст. 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути із ОСОБА_1 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору в дохід держави.
Судовий збір має бути сплачений на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: судовий збір.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Рожищенський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_1 штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови-не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення із ОСОБА_1 стягується подвійний розмір штрафу 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Суддя І. Т. Гармай