Справа № 761/39180/25
Провадження № 2/761/4590/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

24 лютого 2026 року Шевченківський районний суд міста Києва під головуванням судді Матвєєвої Ю.О., за участю секретаря судових засідань Каніковського Б.А., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Ральчук Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про захист прав споживачів, - 

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про захист прав споживачів, в обґрунтування якого зазначає, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . З 2022 року відповідачем при відсутності опалення в місцях загального користування та при непрацездатному з 31.10.2019 року загальнобудинковому комерційному лічильнику неправомірно нараховується плата а опалення місць загального користування та за мінімальну частку середнього питомого споживання. Просив суд визнати дії відповідача щодо нарахування плати за опалення місць загального користування та за мінімальну частку середнього питомого споживання протиправними, зобов`язати відповідача здійснити повний перерахунок плати за опалення, виключивши нарахування за опалення місць загального користування та за мінімальну частку споживання за період з 2022 року по травень 2025 року, стягнути з відповідача на його користь різницю в оплаті, яка виникла внаслідок неправомірних нарахувань за період з 2022 року по травень 2025 року та стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 5000 грн., яка виразилась в стресі та душевних стражданнях, викликаних витраченим часом на з`ясування обставин та захист своїх прав. В подальшому, заявою від 21.10.2025 року позивач збільшив розмір позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди та просив стягнути з відповідача 100 000 грн.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2025 року справу передано на розгляд судді Матвєєвій Ю.О.
Ухвалою судді від 22.09.2025 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
24.10.2025 року відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позов, в якому він позовні вимоги не визнає, оскільки нарахування відбувались відповідно до вимог діючого законодавства. Просив суд відмовити в задоволенні позову.
27.10.2025 року через систему «Електронний суд» позивачем подано відповідь на відзив, в якому він вважає заперечення відповідача безпідставними та просить задовольнити позовні вимоги.
В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, просив їх задовольнити. 
Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову, спираючись на доводи, викладені у відзиві. Наполягала на тому, що нарахування здійснюються відповідно до вимог чинного законодавства та нормативно-правових актів. Зазначила, що опалення до місць загального користування в будинку позивача подається по трубах, які виведені всередині стін будинку, а тому зовні відсутні опалювальні прилади. 
Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено і підтверджено сторонами, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , який в позовних вимогах зазначає про те, що починаючи з 2022 року йому неправомірно нараховується плата за опалення місць загального користування та за мінімальну частку середнього питомого споживання, при цьому загальнобудинковий лічильник не працює з 2019 року та у місцях загального користування відсутні опалювальні прилади, що підтверджується відеозаписом, наданим позивачем.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону Україну "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 10 Закону Україну "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в такому порядку: загальний обсяг теплової енергії, що надходить до індивідуального теплового пункту, зменшується на обсяг теплової енергії, витраченої на приготування гарячої води, визначений на підставі показань відповідних вузлів обліку, а в разі їх відсутності - за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.
Оплата послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку здійснюється відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22 листопада 2018 року № 315.
Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання.
Відповідно до положень Методики № 315 власники приміщень, окрім обсягу теплової енергії, спожитої відповідно до показників індивідуального чи будинкового засобу обліку теплової енергії, мають сплачувати за обсяг теплової енергії, витрачений на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі та обсяги теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання. При проведенні нарахувань за послугу з постачання теплової енергії для будинків, у яких вузол комерційного обліку теплової енергії не встановлено, загальний обсяг спожитої послуги з постачання теплової енергії розраховується за максимальним тепловим навантаженням будівлі/будинку з урахуванням фактичної кількості годин постачання теплової енергії та фактичної середньомісячної температури зовнішнього повітря.
Судом встановлено, що в буд. АДРЕСА_2 вузол комерційного обліку теплової енергії з 31.10.2019 року є непрацездатним, а відтак обсяг спожитої послуги з постачання теплової енергії розраховується за максимальним тепловим навантаженням будівлі/будинку з урахуванням фактичної кількості годин постачання теплової енергії та фактичної середньомісячної температури зовнішнього повітря, як зазначено у методиці № 315.
Щодо мінімальної частки середнього питомого споживання, суд зазначає, що нарахування цієї частки передбачено Методикою № 315, а саме середнє питоме споживання теплової енергії розраховується як сумарний обсяг теплової енергії, витраченої на опалення всіх опалюваних приміщень будівлі, віднесений до сумарної загальної/опалюваної площі/об`єму цих приміщень (у тому числі приміщень, не оснащених приладами обліку, за винятком приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення), з урахуванням положень пункту 11 розділу I цієї Методики.
Щодо посилань позивача на відсутність опалення в місцях загального користування суд зазначає наступне. 
Механізм проведення перевірки відповідності якості надання послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами в частині здійснення операцій збирання та перевезення побутових відходів (далі - комунальні послуги) та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, з метою оцінки їх відповідності основним вимогам до кількості та якості і вжиття заходів до забезпечення надійності та безпеки під час надання комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком визначається Порядком проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1145 від 27.12.2018 року.
Так, у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач або управитель багатоквартирного будинку (за дорученням співвласників багатоквартирного будинку в разі прийняття ними відповідного рішення) має право викликати виконавців комунальних послуг (їх представників) для перевірки якості та/або кількості наданих послуг.
У разі встановлення під час перевірки фактів невідповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, в акті-претензії зазначаються дата і час проведення перевірки, виявлені факти невідповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, інформація про дату початку зниження якості відповідної послуги.
Якщо під час перевірки факти невідповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, не підтверджено, в акті-претензії зазначається інформація про відсутність фактів невідповідності якості комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком.
В акті-претензії зазначаються також виявлені під час його складання додаткові факти невідповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг.
Акт-претензія складається у двох примірниках і підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги (його представником) або управителем багатоквартирного будинку. Один примірник акта-претензії передається споживачеві, другий - зберігається у виконавця комунальної послуги (його представника) або управителя багатоквартирним будинком.
Матеріали справи містять акти-претензії, складені позивачем без залучення виконавця комунальної послуги (його представником) або управителя багатоквартирного будинку, а тому не можуть вважатися підтвердженням відсутності надання комунальної послуги. 
Отже вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, а тому суд відмовляє в їх задоволенні. 
З огляду на те, що вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від вимог про відшкодування матеріальної шкоди, суд відмовляє в задоволенні позову і в цій частині.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про захист прав споживачів - відмовити в повному обсязі.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного  перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 27.02.2026 року.

Суддя Ю.О. Матвєєва
24 лютого 2026 року