РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
30 березня 2026 року 	м. Рівне	№460/1769/26	
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
 	ОСОБА_1 	
до	Військової частини НОМЕР_1 	
 	про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -	
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:
визнати протиправною та скасувати оскаржувану відмову Військової частини НОМЕР_1 , якою відмовлено у задоволенні рапорту позивача від 14.12.2025 про звільнення з військової служби за сімейними обставинами;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт позивача від 14.12.2025 з урахуванням правової оцінки суду та звільнити позивача з військової служби.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 та 14.12.2025 року звернувся до відповідача із рапортом про звільнення з військової служби на підставі п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу". Позивач вважає, що ним було повної мірою доведено перебування на утриманні трьох неповнолітніх дітей до 18 років. Таким чином, вважає протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 у звільненні з військової служби. 
Ухвалою суду від 03.02.2026 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи 
Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. На обгрунтування своєї позиції зазначив, що як вбачається з поданого позову, позивач не надав будь-яких інших документів, зазначених в п.13 додатку №19 до Інструкції як-то копія рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком, що є військовослужбовцем, або копія рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання дітей з батьком, що є військовослужбовцем. Враховуючи викладене, відповідачем правомірно відмовлено позивачу в задоволенні його рапорту на звільнення з військової служби.
У відповіді на відзив позивач повністю підтримав позицію, викладену в адміністративному позові, та вважає, що твердження відповідача викладені у відзиві є необґрунтованими.
Дослідивши заяви по суті справи, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , виконує обов`язки військовослужбовця та перебуває у відносинах публічної служби.
14.12.2025 позивач подав по команді рапорт із проханням порушити перед вищим командуванням клопотання про звільнення його з військової служби за сімейними обставинами на підставі підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". У рапорті, як сімейну обставину зазначено перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.
Разом із рапортом позивачем подано документи, зокрема: свідоцтва про народження дітей, свідоцтво про шлюб, рішення суду у справі № 569/1911/19, судовий наказ у справі № 569/1915/19, документи ДВС про стан аліментних зобов`язань, акт обстеження матеріально-побутових умов проживання, копії паспорта та РНОКПП, витяг з Реєстру територіальної громади.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27.02.2019 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з матір`ю. 
Наразі позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 (дата державної реєстрації шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 ), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 .
На утриманні позивача перебувають чотири неповнолітні дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ); ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 ); ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 ) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 ).
Обов`язок позивача утримувати дітей від першого шлюбу виконується шляхом сплати аліментів, стягнення яких встановлено судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 20.02.2019 у справі № 569/1915/19: у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.01.2019.
Листом/розрахунком Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 25.11.2025 № 298030 (виконавче провадження ВП 59221482) підтверджено, що заборгованість зі сплати аліментів за період з 30.01.2019 по 25.11.2025 відсутня та наявна переплата у сумі 87 425,26 грн.
Військовою частиною НОМЕР_1 за результатами розгляду рапорту надано письмову відмову у його задоволенні, оскільки позивачем не надано письмового договору між батьками про те, з ким батьків будуть проживати діти та про участь другого з батьків у їх вихованні або інших документів визначених в абзаці 3 пункту 13 додатку 19 Інструкції №170. 
Позивач з вказаною відмовою не погоджується, та звернувся до суду із вказаним позовом.
Згідно з ч. 2 ст. ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до п. 20 ч. 1ст. 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України від 12 травня 2015 року №389-VIII «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.
На момент розгляду адміністративної справи правовий режим воєнного стану в Україні продовжено та не скасовано, а відповідно під час розгляду справи застосуванню підлягає законодавство, що регулює порядок звільнення з військової служби в умовах воєнного стану.
Частиною 3статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (ч. 5 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).
Так, підстави для звільнення військовослужбовців з військової служби передбачено ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», підпунктом "г" пункту 2 частини 4 якої встановлено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час дії воєнного стану: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).
Відповідно до ч. 12ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах: під час дії воєнного стану: перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці (абз. 5 п. 3 ч. 12ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).
Саме з вказаної підстави позивач звернувся до відповідача із рапортом про звільнення з військової служби та отримав відмову у його задоовленні через недоведеність факту перебування на утриманні 2-ох дітей від першого шлюбу.
Згідно з пп. 13 ч. 5 Переліку документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби, що є додатком 19 до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (пункт 12.11 розділу XII) затвердженого наказом МОУ № 170 від 10 квітня 2009 року, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», подаються:у разі перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці (під час дії воєнного стану):
копія свідоцтва про народження кожної дитини із зазначенням батьківства (материнства) військовослужбовця та / або рішення суду про встановлення факту перебування дитини (дітей) на утриманні військовослужбовця (за наявності), інші документи, на підставі яких у військовослужбовця виник обов`язок утримувати падчерку, пасинка до досягнення ними 18 років відповідно до статті 268 Сімейного кодексу України (за наявності);
один з таких документів: копія свідоцтва про шлюб з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше), або копія рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), що є військовослужбовцем, або копія рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), що є військовослужбовцем, або копію письмового договору між батьками про те, з ким з батьків будуть проживати діти, та про участь другого з батьків у їх вихованні, або копія свідоцтва про шлюб з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше) та копії документів, які свідчать про відсутність у малолітніх, неповнолітніх падчерки, пасинка матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або про те, що такі особи не можуть з поважних причин надавати їм належне утримання (копія свідоцтва про смерть; витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин; копія рішення суду про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим; копія вироку суду, за яким особа відбуває покарання у місцях позбавлення волі; копія висновку медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я чи витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, якщо зазначені мати, батько, дід, баба, повнолітні брати та сестри самі потребують постійного догляду; копія рішення суду про позбавлення батьківських прав матері, батька);
інформація з Єдиного реєстру боржників про відсутність в Реєстрі відомостей про військовослужбовця за категорією стягнення (характером зобов`язання) "стягнення аліментів" з датою формування такої інформації не пізніше ніж за п`ять днів до дня подання документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби та їх реєстрації в установленому порядку.
Суд встановив, що позивач є батьком чотирьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ); ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 ); ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 ) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 ).
Позивач разом із рапортом надав рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27.02.2019, згідно якого шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з матір`ю. 
Також судом встановлено, що обов`язок позивача утримувати дітей від першого шлюбу виконується шляхом сплати аліментів, стягнення яких встановлено судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 20.02.2019 у справі № 569/1915/19: у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.01.2019.
Листом/розрахунком Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 25.11.2025 № 298030 (виконавче провадження ВП 59221482) підтверджено, що заборгованість зі сплати аліментів за період з 30.01.2019 по 25.11.2025 відсутня та наявна переплата у сумі 87 425,26 грн.
Наразі позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 (дата державної реєстрації шлюбу 10.01.2020), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 .
Станом на час розгляду справи та звернення позивача із рапортом до відповідача шлюб є чинним.
Суд зауважує, що Закон не ставить право військовослужбовця на звільнення з військової служби у залежність від сумісного проживання батька(матір) з дитиною, як умову для звільнення, виходячи від того, щодо згідно положень Сімейного кодексу України обов`язки батьків по вихованню та матеріальному утриманню дитини не ставляться у залежність від проживання разом з дитиною.
Враховуючи викладене, для підтвердження перебування на утриманні у позивача двох дітей від першого шлюбу, відповідачу було надано достатні та належні докази, що визначені приписами Інструкції 170, а тому суд робить висновок про протиправність відмови відповідача у задоволенні рапорту позивача про звільнення з військової служби на підставі пп. «г» п.2 ч. 4 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу».
Відтак, суд в контексті спірних правовідносин зобов`язує відповідача повторно розглянути рапорт позивача про звільнення зі служби з урахуванням висновків суду, вказаних у цьому рішенні, за результатом чого прийняти відповідне рішення.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно з частиною 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи наведене та оцінюючи надані учасниками справи докази в сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», підстави для вирішення питання щодо стягнення витрат у вигляду судового збору відсутні. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати відмову Військової частини НОМЕР_1 від 21.01.2026 щодо звільнення з військової служби за сімейними обставинами ОСОБА_1 на підставі рапорту від 14.12.2025. 
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 14.12.2025 з урахуванням правової оцінки суду та звільнити з військової служби. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 30 березня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_6 ) 
Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_7 ) 

Суддя       С.А. Борискін