Справа № 346/2950/25
Провадження № 2/346/199/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

16 квітня 2026 р.	м. Коломия 	

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Третьякової І.В.
за участю секретаря Гжибовського А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коломия цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог служба у справах дітей Отинійської селищної ради, ОСОБА_3 , військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту перебування трьох неповнолітніх дітей на утриманні,-
В С Т А Н О В И В :
Виклад позовних вимог.
11.06.2025  ОСОБА_1 звернувся до Коломийського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту перебування трьох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на його утриманні.
Позиція позивача
Свої позовні вимоги позивач обґрунтував наступним. 
З 24.01.2022 позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , з якою він спільно проживає за адресою АДРЕСА_1 . Від шлюбу мають спільну дитину, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дружина від попереднього шлюбу має двох неповнолітніх дітей, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які проживають разом з матір`ю та позивачем однією сім`єю за спільною адресою. Позивач створив всі належні умови для дітей, утримує їх, піклується, забезпечує усім необхідним. Відповідно до посвідчення багатодітної сім`ї позивач є багатодітним батьком. Біологічний батько дітей ОСОБА_2 не бере участі у вихованні та утриманні своїх рідних дітей, на даний час його точне місце знаходження невідоме. Мати дітей ОСОБА_3 не зверталася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. 
З березня 2025 позивач мобілізований та проходить військову службу в ЗСУ в званні солдат військової частини НОМЕР_1 .
Встановлення факту перебування на його утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 необхідно позивачу для отримання правової підстави на звільнення з військової служби, іншим шляхом встановити вказаний факт неможливо.
Посилаючись на викладене і те, що відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» передбачено можливість звільнення військовослужбовця з військової служби у разі перебування на його утриманні трьох і більше дітей, ОСОБА_1 просив суд встановити той факт, що на його утриманні перебуває: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позиція відповідача.  ОСОБА_2 своїм правом на подачу відзиву не скористався, відзив на позовну заяву до суду не надходив. 

Процесуальні дії та рішення у справі. 
Ухвалою від 26 червня 2025 року у справі було відкрито загальне позовне провадження. 
Ухвалою від 16.12.2025р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 та військову частину НОМЕР_1 .
Ухвалою суду від 16.12.2025р. підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до розгляду по суті.
Розгляд справи в суді. 
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_7 не з`явилися, представник позивача 15.04.2026 подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав і просив його задовольнити, не заперечував проти заочного рішення. 
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання неодноразово не з`являвся, причини неявки суду не повідомляв. Клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за зареєстрованою адресою його місця проживання. Однак, поштові відправлення були повернуті до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 166-168, 182-184, 190).
Відповідно до ч.7, 8 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно ч.4, 10 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.
Абзацом 2 ч.1 ст. 131 ЦПК України визначено, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (частина третя статті 131 ЦПК України).
Таким чином, аналіз вищевказаних процесуальних норм свідчить про те, що ОСОБА_2 належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи по якій він є стороною, з огляду на володіння судом інформації про зареєстровану адресу його проживання та відсутності від ньогоповідомлень про зміну даної адреси.
Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача, і ухвалює заочне рішення проти чого представник позивача в своєму клопотанні не заперечував. 
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про час, день та місце судового розгляду, про що свідчить її розписка (а.с.187). Про причини неявки суд не повідомив.
Представник третьої особи служба в справах дітей Отинійської селищної ради в судове засідання не з`явився, 04.03.2026 представник ОСОБА_8 подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника служби в справах дітей, не заперечувала проти ухвалення рішення у справі на підставі наявних матеріалів.
Представник третьої особи військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлена про час, день та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив (а.с.173об, 191).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, суд прийшов до наступного висновку. 

Фактичні обставини встановлені судом.
24.01.2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_9 уклали шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище подружжя - ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 (актовий запис №2 від 24.01.2022 року) (а.с.19)
У ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с.21).
ОСОБА_11 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьком вказаних дітей є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серія НОМЕР_4 , серія НОМЕР_5 . (а.с.23,25)
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками багатодітної сім`ї, що вбачається з посвідчення багатодітної сім`ї, виданої Управлянням соціального захисту населення Коломийської РДА №495281, виданого 12.12.2023 року зі строком дії до 28.07.2033 року, в якому зазначені діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.28-28)
З паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вбачається, що зареєстрованим місцем його проживання є АДРЕСА_2 (а.с.10-12)
З витягів з реєстру територіальної громади вбачається, що ОСОБА_6 , ОСОБА_4 ,, ОСОБА_5 , ОСОБА_3 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 (а.с.34, 35, 36, 37)
З довідки Отинійської селищної ради від 16.05.2025 №223 вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрована в АДРЕСА_1 . До складу її сім`ї входять дочка ОСОБА_4 , сини ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , мати ОСОБА_13 (а.с.27)
З акту обстеження умов проживання сім`ї №29 від 03.04.2025 за адресою АДРЕСА_1 , проведеного комісією в складі голови спеціаліста ССД Отинійської селищної ради Сопчак О.Р., начальника ССД ОСОБА_14 , за заявою ОСОБА_3 вбачається, що за вказаною адресою із заявницею проживають ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , - син, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 – син, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 – дочка, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 – син, ОСОБА_1 – ІНФОРМАЦІЯ_4 – чоловік. Умови проживання сім`ї задовільні, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ведуть спільне господарство та виховують 4-х дітей до 18 років, ОСОБА_15 зарахований до лав ЗСУ. (а.с.20, 157). (а.с.8-9)
З довідки Коломийського міськрайонного суду, виданої ОСОБА_3 , від 02.04.2025 № 27/2025 вих. вбачається, що остання не зверталася до Коломийського міськрайонного суду з заявою про стягнення аліментів за період з жовтня 2024 по березень 2025 року на утримання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.30)
З довідок Коломийського ВДВС, виданих ОСОБА_1 , 20.05.2025 №63774 та 63775 вбачається, що станом на 20.05.2025 виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_6 , 23.10.2023 на виконанні не перебуває. Згідно журналів обліку у нього відсутні боги перед фізичними, юридичними особами, а також перед державою (а.с.32, 33)
З копії військового квитка серії НОМЕР_6 вбачається, що ОСОБА_1 з березня 2025 року був мобілізований та проходить військову службу в ЗСУ у складі військової частини НОМЕР_1 (а.с.14-15)

Оцінка доказів, мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.
У розглядуваній справі судом встановлено, що позивач є батьком неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та вітчимом неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 , який є біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та просить встановити факт перебування на його утриманні вказаних неповнолітніх дітей та рідного сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Метою встановлення факту позивач визначив можливість звільнення його від військової служби у разі перебування на його утриманні трьох і більше дітей відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».
Відповіднодо п.п. «г» п. 2 ч. 4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язокта військову службу» військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), зокрема, у разі перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.
Постновою Кабінета Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року затверджено «Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період». В Додатку 5 вказаного Порядку вказаний Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» . 
Пунктом 3 ст.1 Переліку передбачено, що жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, додають документи, що підтверджують право на відстрочку: свідоцтво про народження кожної дитини із зазначенням батьківства військовозобов`язаного та (або) рішення суду про встановлення факту перебування дитини (дітей) на утриманні військовозобов`язаного (за наявності), інші документи, на підставі яких у військовозобов`язаного виник обов`язок утримувати падчерку, пасинка до досягнення ними 18 років відповідно до статті 268 Сімейного кодексу України (за наявності), та один з таких документів:
свідоцтво про шлюб з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше); рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), що є військовозобов`язаним;рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), що є військовозобов`язаним; письмовий договір між батьками про те, з ким з батьків будуть проживати діти, та про участь другого з батьків у їх вихованні; свідоцтво про шлюб з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше) та документи, які свідчать про відсутність у малолітніх, неповнолітніх падчерки, пасинка матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або про те, що такі особи не можуть з поважних причин надавати їм належне утримання (свідоцтво про смерть; витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин; рішення суду про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим; вирок суду, за яким особа відбуває покарання у місцях позбавлення волі; висновок медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я чи витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, якщо зазначені мати, батько, дід, баба, повнолітні брати та сестри самі потребують постійного догляду; рішення суду про позбавлення батьківських прав матері, батька);
інформація з Єдиного реєстру боржників про відсутність в Реєстрі відомостей про військовозобов`язаного за категорією стягнення (характером зобов`язання) “стягнення аліментів” з датою формування такої інформації не пізніше ніж за п`ять днів до дня подання заяви про надання відстрочки.
Вирішуючи спір щодо утримання позивачем неповнолітніх дітей як батьком так і вітчимом, суд враховує наступні нори права.
У статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється Сімейним кодексом України (стаття 1 СК України).
Відповідно до статті 15 СК України сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу.
Сімейні обов`язки особистого або майнового характеру є обов`язками конкретної особи (дружини, матері, батька тощо). Вони не можуть бути передані добровільно іншому за договором або перекладені на іншого за законом.
У частині четвертій статті 15 СК України визначено, що невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, установлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін.
У частині першій статті 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
У статті 141 СК встановлено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Зокрема, визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Права та обов`язки батьків щодо виховання дитини передбачені у статтях 150, 151 СК України.
За приписами частини другої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до частин першої-четвертої статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.
Ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання та утримання дитини є самостійною підставою для позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів за рішенням суду (статті 164, 180 СК України).
Згідно з частиною першою статті 260 СК України, якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні.
Мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу (частина перша статті 268 СК України).
У постанові Верховного Суду від 14 грудня 2023 року у справі № 160/11228/23 вказано, що особа, перебуваючи у шлюбі з громадянкою, має право на участь у вихованні її дітей (за умови проживання однією сім`єю). При цьому обов`язок щодо їх утримання у позивача (як вітчима) виникає за умови, якщо в останніх немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання.
Отже, позивач матиме обов`язок утримувати неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 лише за сукупності наступних обставин: вказані діти не матимуть одночасно матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер, або ж всі ці особи одночасно з поважних причин не матимуть змоги надавати цим дітям належного утримання, і при цьому позивач повинен мати можливість надавати матеріальну допомогу.
З наданих суду доказів встановлено, що неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , мають біологічного батька ОСОБА_2 та мати ОСОБА_11 . Відомостей про те, що вказані особи з поважних причин не можуть надавати дітям належного утримання матеріали справи не містять. Як і відсутні докази того, що позивач має можливість надавати матеріальну допомогу цим дітям та бере участь у фінансовому утриманні цих дітей.
Крім того, позивач просить встановити факт перебування на його утриманні його рідної дитини ОСОБА_6 . 
Суд зауважує, що доведення факту утримання дітей не біологічним батьком, а вітчимом, а також утримання дитини батьком може бути пов`язаним із настанням (існуванням) обставин, за яких їх рідний батько та мати не виконують (неналежним чином виконує) свої батьківські обов`язки, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання рідним батьком та матір`ю своїх батьківських обов`язків та безумовно впливає на права й інтереси вказаних осіб, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом. 
При цьому позивачем не заявлено жодної вимоги до матері неповнолітніх та малолітніх дітей, щодо її участі у матеріальному забезпеченні (утриманні) дітей та або ухиленні від такої участі, мати дітей ОСОБА_3 не залучено в якості відповідача за позовом.
Згідно зі статтею 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року в справі № 761/23904/19 вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.
Оскільки позивач просить встановити факт перебування на його утриманні трьох неповнолітніх дітей (одного рідного та двох пасинків), у яких є мати ОСОБА_3 та у двох з них рідний батько ОСОБА_2 , то і ОСОБА_3 , і ОСОБА_2 мають бути відповідачами у справі.
Оскільки позивачем не залучені всі особи, які мають відповідати за позовом, позивачу слід відмовити у задоволенні позову з підстав заявлення позову не до усіх осіб, які мають відповідати за ним.
Отже, враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на його утриманні трьох неповнолітніх дітей.
Керуючись ст.. 15, 260, 268 СК України, ст.ст. 12, 51, 81, 89, 137, 141, 263-265, 279, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд ,- 
У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог служба у справах дітей Отинійської селищної ради, ОСОБА_3 , військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту перебування трьох неповнолітніх дітей на утриманні.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду безпосередньо або через Коломийський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: 	Третьякова І. В.