ЄУН 932/9751/23
Провадження №2/932/989/24

РІШЕННЯ
іменем України

17.03.2026 Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі:
головуючого – судді Салькової В.С., 
за участю секретаря судового засідання Щербаченко А.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, 

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача
Позивач звернулася до суду із цим позовом, який в подальшому був двічі уточнений, та в обґрунтування вимог вказала, що вона є співвласником квартири АДРЕСА_1 та мешкає там постійно з 2016 року. 
18.05.2017 в квартирі спеціалістами АТ «Дніпрогаз» був встановлений індивідуальний лічильник газу «Самгаз» RS/2001-22 G2/5, були обмилені вузли, витоків газу не було, про що складено відповідний Акт. 
Все літо та до пізньої осені в квартирі були відчинені вікна та її нічого не турбувало, а коли в листопаді стало холодно та вікна стали зачинятися, вона почала вловлювати запах газу. Самостійно вона кілька разів обмилювала всі вузли в квартирі, перевіряла показання лічильника при вимкненому газі та не виявила витоків, тому вирішила, що запах тягне з підвалу чи з вулиці. 
В подальшому у неї почалися проблеми зі здоров`ям: з`явилася задишка, тахікардія, стрибки пульсу та тиску, порушилася координація руху. Вона спала по 16 годин, на вулиці натикалася на людей, ходила наче п`яна. Життя зупинилася, вона не могла нічого зробити самостійно, жила в холоді, бо постійно провітрювала квартиру. Потім з вулиці її забрала швидка з діагнозом «Гіпертонія», і після хвороби вона практично не вставала з ліжка. Літом стан покращився, а восени погіршився знову – вона задихалася, була знесиленою від найменшого фізичного навантаження. Коли хворіла на ковід, перестала відчувати запахи, свідомість вже була затуманена, проблеми зі здоров`ям списувала на стрес та вік. 
02.11.2020 вона піднялася з ліжка та несподівано впала на підлогу, при цьому тиск був у нормі, і одразу після піднесла відкритий вогонь до газового стояка, таким чином виявивши виток газу. 
За її викликом фахівці АТ «Дніпрогаз» виконали ремонтні роботи з усунення витоку, який був по основному газовому стояку. До газового лічильника та крана, який перекриває газ до квартири, цільна труба була пропалена від зварювання при встановленні газового лічильника, і весь час до квартири потрапляв газ, отруюючи її. 
Спеціалісти відповідача замість визнання своє вини та добровільного відшкодування шкоди звинуватили її в тому, що вона не «унюхала» своєчасно витоку, що її дії були нелогічними. Лише тому, що вона постійно провітрювала квартиру, концентрація газу в повітрі не досягла критичної. Саме АТ «Дніпрогаз» мав перевірити квартиру після встановлення лічильника та залишити її у безпечному стані. 
Діями відповідача їй завдано моральної шкоди за викреслені роки життя та ушкоджене здоров`я, навряд чи вона відновиться повністю після тривалого отруєння з листопада 2017 року по 01.11.2020, остаточно оцінює моральну шкоду в 135000,00 грн.
Крім того, внаслідок ненадання відповідачем належної якості комунальної послуги, зокрема, з постачання природного газу, безпечного для життя і здоров`я, вона зазнала й матеріальної шкоди, яка полягає в необхідності нести витрати на заміну газового лічильника в квартирі, матеріальна шкода становить 15000,00 грн. 
Просила суд стягнути з відповідача на свою користь заявлені суми шкоди, а також скасувати борг за комунальні послуги за спожитий газ за період, коли газ труїв її – з 18.05.2017 по 02.11.2020. 
ІІ. Заяви (клопотання) та позиції учасників справи
В судове засідання позивач не з`явилася, від її представника – адвоката Іванової В.М. надійшла заява про згоду на ухвалення заочного рішення у справі. 
Представник відповідача також до суду не прибув, відповідачем наданий відзив на первісну позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги не визнані. Так, позивач не довела жодним чином своїх звинувачень у бік відповідача, що саме внаслідок дій АТ «Дніпрогаз», які полягали у пропаленні цільної труби газового стояка під час зварювання при встановленні в її квартирі газового лічильника, були порушені її права на одержання належної якості комунальної послуги – постачання природного газу безпечно для життя і здоров`я. За вимогами Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 №285, саме власник повинен забезпечити утримання систем газопостачання відповідно до вимог чинного законодавства, та саме власник відповідає за технічний стан і безпечне користування газопроводами, газовими приладами, димовими та вентиляційними каналами. Відповідно, ОСОБА_1 мала обов`язок із забезпечення технічного стану і безпечного користування вінутрішньобудинковою газорозподільною системою. Але цього не було дотримано в повному обсязі, що й призвело до витоку газу. Всі обставини справи, викладені позивачем, ґрунтуються на її власних припущеннях і уявленнях. Навіть якщо позивачеві здавалося, що запах газу тягне з підвалу, як вона вказала в позовній заяві, вона була зобов`язана негайно повідомити про це АТ «Дніпрогаз» та викликати аварійну службу, чого зроблено не було. Також матеріали справи не містять жодного підтвердження наявності розладів здоров`я позивача та причинно-наслідкового зв`язку між поганим самопочуттям та діями відповідача. З матеріалів справи чітко вбачається, що як тільки ОСОБА_1 повідомила про наявність витоків, представниками АТ «Дніпрогаз» були вчинені необхідні дії з ліквідації аварійної ситуації. Матеріальні витрати позивача в сумі 15000,00 грн також нічим не підтверджено. Оскільки АТ «Дніпрогаз» не чинило дій, які порушили права позивача, просить відмовити у задоволенні позову. 
Клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні.
ІІІ. Процесуальні дії у справі
Позовна заява надійшла до суду 30.10.2023 та була автоматично розподілена до провадження судді Кудрявцевої Т.О. 
Ухвалою від 01.11.2023 у справі відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
Ухвалою від 05.03.2024 відмовлено позивачеві у переході до розгляду справи до спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
Ухвалою від 05.03.2024 відповідь позивача на відзив відповідача повернута ОСОБА_1 без розгляду. 
16.05.2024 позивачем подана суду змінена позовна заява. 
На підставі розпорядження керівника апарату суду від 30.10.2025 №1113 здійснено повторний автоматизований розподіл справи через звільнення у відставку судді ОСОБА_2 та справа надійшла до провадження судді Салькової В.С. 
Ухвалою від 13.11.2025 справу прийнято до провадження та вирішене розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначене судове засідання на 20.01.2026. 
19.01.2026 стороною позивача подано суду змінену позовну заяву, позивачем – клопотання про розгляд справи за її відсутності та за участю її представника – адвоката Іванової В.М., а представником позивача – клопотання про відкладення судового розгляду, що зумовило відкладення судового засідання на 17.03.2026. 
17.03.2026 в судовому засіданні судом вирішено розглянути справу за відсутності сторін за наявними в ній доказами. 
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
29.09.2021 за №491-Лв-9475-0921 АТ «Дніпрогаз» на звернення ОСОБА_1 від 17.09.2021 повідомило, що 18.05.2017 за адресою: АДРЕСА_2 , були виконані роботи з встановлення індивідуального лічильника газу «Самгаз» RS/2001-22 G2/5 за кошти Оператора ГРМ, лічильник є власністю АТ «Дніпрогаз», пройшов державну повірку, та його міжповірочний інтервал становить вісім років. При встановленні лічильнику складається Акт його передачі на збереження споживачеві, примірник якого залишається у споживача. Надання споживачеві інших документів Кодексом ГРМ не передбачено, щодо видачі внутрішньої службової документації ОСОБА_1 відмовлено (а.с.3).
Напередодні листом від 28.09.2021 №491-Лв-9422-0921 АТ «Дніпрогаз» на звернення ОСОБА_1 від 17.09.2021 підтвердило, що 02.11.2020 на телефон аварійно-диспетчерської служби АТ «Дніпрогаз» надійшов виклик щодо запаху газу на кухні за адресою: АДРЕСА_2 , фахівцями здійснено обстеження газопроводу та виявлено витік газу на зварному шві, виконано ремонтні роботи з усунення витоку газу. Складення актів про усунення витоків газу внаслідок аварійної ситуації діючим законодавством не передбачено (а.с.4). 
ОСОБА_3 є пенсіонером та в травні-жовтні 2023 року розмір її пенсії становив 2520,00 грн (а.с.5). 
Також ОСОБА_1 в березні 2023 року отримано соціальну виплату в сумі 4000,00 грн (а.с.6). 
28.12.2015 ОСОБА_1 слідчим СВ Кіровського ВП Дніпропетровського відділу ГУНП в Дніпропетровській області Мішурою І.Г. повідомлено про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні №12015040670004004 за ч.3 ст.185 КК України (а.с.7). 
V. Оцінка суду
За приписами ст.15 та ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
В силу вимог ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
В даній справі наданими доказами встановлене листування між ОСОБА_1 та АТ «Дніпрогаз» з приводу встановлення 18.05.2017 за адресою: АДРЕСА_2 , індивідуального лічильника газу «Самгаз» RS/2001-22 G2/5, та про те, що 02.11.2020 на телефон аварійно-диспетчерської служби АТ «Дніпрогаз» надійшов виклик щодо запаху газу на кухні за адресою: АДРЕСА_2 , фахівцями здійснено обстеження газопроводу та виявлено витік газу на зварному шві, виконано ремонтні роботи з усунення витоку газу. 
В той самий час, в матеріалах справи відсутні докази пов`язаності позивача з житлом за адресою: АДРЕСА_2 . 
Частинами першою, другою статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з вимогами ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Дослідивши надані позивачем докази, суд констатує, що позивачем не доведено як те, що вона має якесь відношення до квартири АДРЕСА_1 , так і те, що діями відповідача їй завдано будь-якої матеріальної та моральної шкоди. 
Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів, що АТ «Дніпрогаз» завдало їй будь-якої матеріальної шкоди. 
Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди суд зазначає таке. 
ОСОБА_1 вказано, що саме через встановлення лічильника газу з порушеннями, які призвели до витоку газу до її квартири, вона протягом трьох років відчувала погіршення стану здоров`я, що спричинило їй моральні страждання та є підставою для відшкодування моральної шкоди. 
Приписами ст.23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, і моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Пред`являючи вимогу про відшкодування шкоди за наведених позивачем обставин, вона має довести суду як факт погіршення стану свого здоров`я, так само й причинно-наслідковий зв`язок між винними діями відповідача та своїм незадовільним станом.
Втім, жодного доказу як погіршення стану здоров`я, так само й вини в цьому відповідача позивачем суду не надано. 
Клопотань про витребування судом доказів та/або призначення експертиз позивачем суду не заявлялося. 
З наданого позивачем повідомлення про початок досудового розслідування кримінального провадження від 28.12.2015 вбачається, що воно розпочато з приводу крадіжки (ч.3 ст.185 КК України) та це відбулося до подій, що стали підставою цього позову, і позивачем не пояснено суду зв`язку між кримінальним провадженням та даною справою. 
Через недоведення позивачем наявності підстав заявлених вимог суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами
Позивач є звільненим від сплати судового збору за пред`явлення позову у відповідності до положень ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів». 
Оскільки у задоволенні позову судом відмовлено у повному обсязі, відповідно до ч.7 ст.141 ЦПК України судові витрати у справі підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2,5,10-13,259,264,265,352,354 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» (м. Дніпро, вул. О. Кониського, 5, код за ЄДРПОУ 20262860) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди – відмовити. 
Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення суду виготовлене 23.03.2026. 

Суддя:         В.С. Салькова