Справа № 132/418/26
3/132/382/26
ПОСТАНОВА
Іменем України

12 березня 2026 року м. Калинівка
Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Павленко І.В.,
розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення, які надійшли з відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ст. 173-2 ч.1 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серія ГР № 170609 від 03.02.2026, громадянка ОСОБА_1 03.02.2026 близько 12 год 00 хв, в АДРЕСА_2 , вчинила хуліганські дії відносно громадянки ОСОБА_2 , які проявлялися у виражені нецензурною лайкою, шарпані за одяг, погрози фізичною розправою, штовханні, чим своїми діями порушила громадський порядок та спокій громадян.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП. 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серія ГР № 170610 від 03.02.2026, громадянка ОСОБА_1 03.02.2026 близько 12 год 00 хв, в АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру (ображала нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою та шарпала за одяг) відносно своєї свекрухи ОСОБА_3 , внаслідок чого була завдана шкода психічному і фізичному здоров`ю потерпілої.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Згідно ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. 
Справи про адміністративні правопорушення за № 132/418/26 та за № 132/419/26, слід об`єднати в одне провадження, оскільки мова йде про правопорушення вчинені однією і тією ж особою - ОСОБА_1 , які розглядаються одним і тим же органом (судом). Об`єднаній справі слід присвоїти № 132/418/26.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, однак звернулась до суду із письмового заявою в якій зазначає, що 03.02.2026 близько 12 год 00 хв, в АДРЕСА_2 , вона прийшла за місцем проживання своєї свахи ОСОБА_3 щоб провідати свого внука. Проте, вході розмови з ОСОБА_3 та її невісткою ОСОБА_2 вони почали сваритись, в ході чого останні напали на неї та нанесли їй легкі тілесні ушкодження, що підтверджується актом судово-медичного дослідження № 13 від 04.02.2026. Даний конфлікт відбувся в середині будинку, а не в громадському місці. Наміру вчиняти хуліганських дій в неї не було. Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 25.02.2026 ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП у вигляді штрафу. Також в даній постанові зазначено, що саме вона є потерпілою в конфлікті, який відбувся 03.02.2026 близько 12 год 00 хв, в АДРЕСА_2 . Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, які доводили б її винуватість у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ст. 173-2 ч.1 КУпАП, а відтак провадження у справі щодо неї слід закрити на підставі п.1.ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Дослідивши матеріали справи та письмові пояснення ОСОБА_1 , вважаю, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.ст. 173, 173-2 ч.1 КУпАП, слід закрити з наступних підстав.
Так, в силу ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, серед іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.
Згідно статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Стаття 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.
Необхідною умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, тобто передбаченої нормами права сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення, що включає в себе: а) об`єкт; б) об`єктивну сторону; в) суб`єкт; г) суб`єктивну сторону.
Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника. До них належать діяння (дія чи бездіяльність), їх шкідливі наслідки, причинний зв`язок між діяннями й наслідками, місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку.
Статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських містах в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.
Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, непристойні висловлювання.
Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері, а також насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, які слідкують за порядком.
Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.
Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.
З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії, протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.
Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» №10 від 22 грудня 2006 року, при розгляді адміністративних та кримінальних справ про хуліганство необхідно встановити всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясувати чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, а також з`ясувати причини й умови, що призвели до вчинення хуліганства.
Диспозицією частини першої статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони даного правопорушення є діяння (будь-які дії фізичного, психологічного чи економічного характеру, в тому числі погрози та образи), його шкідливі наслідки (шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, яка була або могла бути завдана) та причинний зв`язок між діянням та наслідками.
Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено наступне:
- домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (пункт 3);
- психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (пункт 14);
- фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (пункт 17).
З аналізу наведених вище норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією статті 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру завдало шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Отже, обов`язковими елементами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є умисні дії/бездіяльність та наявність наслідків їх вчинення, зокрема у виді завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення Серія ГР № 170609 від 03.02.2026, громадянка ОСОБА_1 03.02.2026 близько 12 год 00 хв, в АДРЕСА_2 , вчинила хуліганські дії відносно громадянки ОСОБА_2 , які проявлялися у виражені нецензурною лайкою, шарпані за одяг, погрози фізичною розправою, штовханні.
Даний протокол про адміністративне правопорушення був складений відносно ОСОБА_1 на підставі заяви ОСОБА_2 про вчинене відносно неї адміністративного правопорушення та наданих нею письмових пояснень. 
Однак, вчинення будь-яких хуліганських діянь повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами (наприклад аудіо/відео фіксацією), що є необхідним елементом складу даного правопорушення.
Із матеріалів справи вбачається, що підставою для складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення була лише заява ОСОБА_2 .
Однак, факт написання ОСОБА_2 заяви про вчинення правопорушення автоматично не утворює склад правопорушення у виді домашнього насильства психологічного характеру.
Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серія ГР № 170610 від 03.02.2026, ОСОБА_1 ставиться в провину вчинення домашнього насильства відносно своєї свекрухи ОСОБА_3 , і, як зазначено у протоколі, вчинення ОСОБА_1 діяння психологічного характеру завдали психологічних страждань потерпілій.
Однак, вчинення будь-яких діянь психологічного характеру повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами (наприклад аудіо/відео фіксацією), що є необхідним елементом складу даного правопорушення.
Із матеріалів справи вбачається, що підставою для складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення була лише заява ОСОБА_3 .
Однак, факт написання ОСОБА_3 заяви про вчинення правопорушення автоматично не утворює склад правопорушення у виді домашнього насильства психологічного характеру.
Як вбачається з матеріалів справи, при фіксації події адміністративного правопорушення працівником поліції порушено порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, яке можливе лише з дотриманням встановленої законом процедури, за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до п.1 Інструкції, отримання пояснення від осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції.
Без засвідчення фактів, які зазначені у протоколі про адміністративні правопорушення, показами не зацікавлених осіб, понятих, свідків, притягнення до адміністративної відповідальності неприпустимо.
Відповідно до правової позиції Постанови Верховного суду України від 30 травня 2018 року у справі №175/1982/16а (2а/175/10/16) та Постанови Верховного суду України від 26 квітня 2018 року у справі №338/17 адміністративне провадження №К/9901/15804/18, особа, яка складає протокол та здійснює підготовку матеріалів до розгляду, відповідно до ст.251 КУпАП, має надати протокол, відеозапис події, фотокартки із відповідними замірами, тощо. Посилання на протокол про адміністративне правопорушення як на беззаперечний доказ вчинення відповідного правопорушення є помилковим, оскільки сам по собі опис адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. При цьому притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Таким чином, до протоколів про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 не надано жодного належного та допустимого доказу вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Протоколи складені без фіксування правопорушення за допомогою технічних засобів відеозапису і в них не вказані свідки зазначеної в протоколі події, тому сам по собі протокол, складений з порушенням норм КУпАП, не може вважатися беззаперечним доказом вчинення громадянкою ОСОБА_1 вказаних адміністративних правопорушень.
Згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Вищевказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.
Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
Відповідно до вимог ст.ст. 9, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
У відповідності до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Працівники поліції з певним формалізмом віднеслись до своїх обов`язків щодо повного та всебічного розгляду заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , з метою підтвердження чи спростування сказаного ними, та на поспіх склали матеріали про адміністративні правопорушення. 
Проаналізувавши матеріали справи, вважаю, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили факт скоєння ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 173-2 ч. 1 КУпАП, а саме хуліганських дій стосовно ОСОБА_2 та домашнього насильства, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_3 матеріали справи не містять, що виключає можливість притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення даних адміністративних правопорушень.
В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. 
Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 173-2 ч. 1 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 245, 247 п. 1, 251 ч.2, 280, 283, 284 ч.1 п.3 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:
Матеріали справи про адміністративні правопорушення за № 132/418/26 та за № 132/419/26, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 173-2 ч. 1 КУпАП, об`єднати в одне провадження і присвоїти об`єднаній справі № 132/418/26. 
Заяву ОСОБА_1 про закриття на підставі п.1.ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 173-2 ч. 1 КУпАП, - задовольнити.
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 173-2 ч. 1 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 діб після проголошення. 

СУДДЯ І.В. Павленко