ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 528/1291/25  Номер провадження 22-ц/814/2123/26	Головуючий у 1-й інстанції Вітківський М. О.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Підодвірного Тараса Івановича на рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 16 січня 2026 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- 
В С Т А Н О В И В :
20 жовтня 2025 року представник позивача Мєшнік К.І., звернувся до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, яким просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 , на користь Акціонерного Товариства «Універсал Банк», заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 04.10.2019 станом на 08.09.2025 року у розмірі 74 206,03 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) та витрати по сплаті судового збору у сумі 3 028,00 грн..
У позовній заяві представник позивача вказує, що 04.10.2019 відповідач ОСОБА_1 звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг «Monobank» від 04.10.2019, шляхом застосування цифрового власноручного підпису.
Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Monobank UNIVERSAL/BANK) таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms та тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, складають договір про надання банківських послуг.
На підставі укладеного договору відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 3806,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № НОМЕР_1 , в подальшому кредитний ліміт по картці був збільшений.
Вказує, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі), що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.
Станом на 02.07.2025 року у відповідача наявне прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим на підставі положення 5.17 та п.5 Розділу ІІ Умов, відбулося істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 02.07.2025 року направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та необхідність погасити суму заборгованості. Проте, відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим та відповідно до п.5.18., п.5.19. кредит став у формі на «вимогу».
На підставі вищезазначеного загальний розмір заборгованості відповідача перед АТ «Універсал Банк» за договором станом на 08.09.2025 року становить 74 206,03 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних інтересів та прав АТ «Універсал Банк».
Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних інтересів та прав АТ «Універсал Банк». В зв`язку з викладеним, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 16 січня 2026 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «Універсал Банк», заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 04.10.2019 станом на 08.09.2025 року у розмірі 74 206 (сімдесят чотири тисячі двісті шість) грн 03 коп. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «Універсал Банк», судовий збір у сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.
З вказаним рішенням суду не погодились представник ОСОБА_1 – адвокат Підодвірний Т.І. та подали апеляційну скаргу, в якій прохають скасувати рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 16 січня 2026 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог.
В доводах апеляційної скарги, зазначає, що рішення суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.
Стверджує, що тарифи за «Чорною картою Monobank» не підписані жодним чином з боку Відповідача, форма таких тарифів не передбачає будь яке підписання з боку позичальника та кредитодавця.
Акцентує увагу суду, що в матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/UniversalBank, тарифів за чорною карткою monobank та паспорта споживчого кредиту чорної картки monobank. Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач був ознайомлений саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог документами.
Крім того, зазначає, що матеріали справи не містять електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону, як і не містять заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Стверджує, що матеріали справи не містять належних доказів погодження між банком та відповідачем сплати будь яких відсотків, комісій чи інших платежів, в даному випадку такі нарахування є необґрунтованими.
Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Судове засідання проводилось в порядку письмового провадження за відсутності сторін по справі, з дотриманням принципу гласності судового процесу та забезпеченням сторонам права на своєчасне та повне отримання інформації про хід та результати розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно вимог ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що згідно із витягом із статуту позивач є правонаступником Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Універсал Банк», випискою з ЄДРПОУ та банківською ліцензією підтверджується, що він є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на здійснення банківських операцій. (а.с.50-51).

04.10.2019 ОСОБА_1 звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг «Monobank» від 04.10.2019 (а.с.28).
Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Monobank UNIVERSAL/BANK) таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms та тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, складають договір про надання банківських послуг (а.с.29-42).
За користування чорною карткою «Monobank» відповідачу встановлено: пільгова відсоткова ставка 0,00001% річних. Реальна річна процентна ставка 44,26%. Відповідач своїм підписом повністю та безумовно підтвердила та прийняла пропозицію банку та погодилася з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (а.с.29-34).
На підставі укладеного договору ОСОБА_1 отримала 04.10.2019 року кредит у розмірі 1 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який в подальшому було збільшено (а.с. 26-27).
Згідно наданого Банком розрахунку та виписці (рух коштів по картці) станом на 08.09.2025 заборгованість за договором №б/н від 04.10.2019 відповідача становить 74 206,03 грн, що є заборгованістю за наданим кредитом (тілом кредиту) (а.с.07-16, 18-25).
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено доведеність позовних вимог позивача стосовно існування між сторонами кредитних прав та зобов`язань та підтвердження факту отримання ОСОБА_1 кредитних коштів, а саме встановленого кредитного ліміту на платіжну карту в розмірі, крім того відповідач не виконував умов кредитного договору внаслідок чого утворилась заборгованість.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин.
Статтями 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.11, ч.2 ст. 509 ЦК України підставами виникнення зобов`язань є договори та інші правочини.
Згідно статей 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір (оферту), відповіді про прийняття цієї пропозиції (акцепту), яка має бути повною і безумовною (статті 640-642 ЦК України).
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (статті1054,1055 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Положеннями статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №191/5077/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010).
На доведення факту укладення кредитного договору позивачем надано суду анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 04.10.2019 року, відповідно до якої відповідач ОСОБА_1 звернулась до АТ «Універсал Банк» для отримання банківських послуг (а.с.28). 
Згідно абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
У своїй анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг ОСОБА_1 підтвердила, що підписана ним заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (MONOBANK | Universal Bank), таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms та тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають Договір про надання банківських послуг (а.с.29-42).

Згідно статей12,13,81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що матеріалами справи підтверджено доведеність позовних вимог позивача стосовно існування між сторонами кредитних прав та зобов`язань та підтвердження факту отримання ОСОБА_1 кредитних коштів, а саме встановленого кредитного ліміту на платіжну карту в розмірі, крім того відповідач не виконував умов кредитного договору внаслідок чого утворилась заборгованість.
Колегія суддів зазначає, що доводи, які викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.
Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Тому, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.
Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому задоволенню вони не підлягають.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Підодвірного Тараса Івановича – залишити без задоволення.
Рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 16 січня 2026 року – без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 15 квітня 2026 року.

Головуючий суддя : __________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: __________________ С.Б. Бутенко _________________ О.І. Обідіна