провадження № 3/294/1749/26
справа № 294/309/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2026 року  м. Чуднів

Суддя Чуднівського районного суду Житомирської області Білера І.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В:
15.02.2026 близько 19 год. 00 хв. солдат ОСОБА_1 перебував на території військового об`єкта в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, в АДРЕСА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП України, про що було складено протокол серія НГУ №580625 від 16.02.2026 року.
В судове засідання призначене на 21.04.2026 ОСОБА_1 , не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення повістки на адресу місця проживання, зазначену у протоколі, яку він повідомив під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, про причини неявки суду не повідомив.
Зважаючи на те, що судом вжито усіх можливих заходів з метою виклику ОСОБА_1 до суду, враховуючи те, що відповідно до вимог ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у цій категорії справ не є обов`язковою, вважаю за можливе розглянути матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 без його участі. 
Згідно практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»). Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" від 07.07.1989).
За таких обставин, зважаючи на пріоритет публічного інтересу над приватним, який закріплено у практиці Європейського суду з прав людини як один з принципів судочинства, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає можливим розглянути справу у відсутності особи, що не прибула на її розгляд. 
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії НГУ №580625 від 16.02.2026 року, в якому в поясненнях військовослужбовець свою вину визнає повністю, щиро кається, та просить суворо не карати; роздруківкою тестування на алкоголь від 15.02.2026, відповідно до якої результат тесту показав 2,02 проміле; висновком від 15.02.2026 КНП "Бердичівська міська лікарня", згідно якої  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував в стані алкогольного сп`яніння, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в яких вказано що, 15.02.2026 були присутні на медичному огляді з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння солдата  ОСОБА_1 в Бердичівській міській лікарні, результат тесту позитивний 2,02 проміле, та іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, які в повній мірі доводять вину порушника та не викликають у суду будь-яких сумнівів.
Вказані докази суд вважає належними, допустимими та достатніми для підтвердження вини ОСОБА_1 , у вчиненні військового адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. 
За ч.3 ст. 172-20 КУпАП адміністративна відповідальність настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Враховуючи те, що вказані адміністративні правопорушення вчинені в умовах воєнного стану, в період, коли Україна потребує максимальних зусиль та підтримки, суд вважає, що вживання алкогольних напоїв під час несення військової служби військовослужбовцем є неприпустимим, оскільки військовослужбовець під час несення служби має бути завжди у тверезому стані та напоготові чинити опір ворогові, забезпечувати обороноздатність країни. Перебування військовослужбовця під час несення служби в стані алкогольного сп`яніння призводить до розладу дисципліни в лавах ЗСУ, може призводити до настання незворотних наслідків та не може бути виправдано жодною ціллю та метою, а також власними особистими обставинами.
При призначенні адміністративного покарання, враховуючи характер скоєного правопорушення, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують вину правопорушника, вважаю можливим притягнути його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки такий вид адміністративного стягнення для правопорушника ОСОБА_1 , є достатнім і необхідним для його виховання.
Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на час винесення судом рішення становить 665,60 грн., в зв`язку з чим, відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у вказаному розмірі.
В зв`язку з вищенаведеним і керуючись ст. ст. 17220, 247, 251, 252, 268, 283-285 КУпАП, суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, який сплатити на р/рахунок: UA328999980313040106000006789; ГУК у Жит.обл/ТГ м. Чуднів/ 21081100; код класифікації доходів бюджету 21081100, код за ЄДРПОУ 37976485, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп. (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок)., який сплатити за реквізитами: Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106.
У відповідності із ст. 307 та ч. 2 ст.308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя     Ірина  БІЛЕРА