ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
16 лютого 2026 року справа №360/1659/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гаврищук Т.Г., Казначеєва Е.Г.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Хомича Івана Олександровича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року у справі № 360/1659/25 (головуючий суддя І інстанції – Секірська А.Г.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незарахування до страхового стажу періоду роботи з 10.04.1991 по 23.10.1996 на Лисичанській фабриці технічних тканин;
- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу період роботи з 10.04.1991 по 23.10.1996 на Лисичанській фабриці технічних тканин, та здійснити перерахунок пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 16.10.2024.
В обґрунтування позову зазначив, що з 16.10.2024 отримує пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону № 1058, страховий стаж складає 37 років 10 місяців 29 днів.
28.04.2025 позивач звернувся до відповідача із заявою про зарахування до страхового стажу періоду роботи з 10.04.1991 по 23.10.1996 на Лисичанській фабриці технічних тканин.
Відповідач відмовив у зарахуванні до страхового стажу зазначеного періоду роботи, оскільки не надано документ, що підтверджує роботу на цьому підприємстві.
Така бездіяльність відповідача є протиправною.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням, представник позивача звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити постанову, якою задовольнити позов в повному обсязі.
Обґрунтування апеляційної скарги.
Позивач не має можливості здійснити підтвердження спірного періоду роботи відповідно до Порядку № 637 показаннями свідків, оскільки Лисичанська фабрика технічних тканин та її робітники перебувають на тимчасово окупованій території.
Проте, позивач надав до пенсійного органу та до суду копію трудової книжки НОМЕР_1 , в якій зазначено, що позивач 10.04.1991 був прийнятий в ткацький цех транспортером на орендних умовах праці в Лисичанську фабрику технічних тканин (запис № 8), а 23.10.1996 звільнений за власним бажанням (запис № 11). Таким чином, позивач відповідно до ст. 62 Закону № 1788 підтвердив спірний період своєї роботи.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи. 
Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП “Діловодство спеціалізованого суду”.
Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України)
Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему “Електронний суд” матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.
Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі “Електронний суд”.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Встановлені обставини справи.
ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , має статус ВПО, фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , корп. гурт.
03.01.2025 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії, на підставі якої йому призначено пенсію за віком з 16.10.2024.
Згідно із формою РС-право “Стаж для розрахунку права: ОСОБА_1 ” страховий стаж позивача становить 37 років 10 місяців 29 днів, а саме:
01.09.1980 – 20.07.1983 – навчання у вищих/середн. НЗ – 2 роки 10 місяців 20 днів;
13.11.1983 – 22.10.1985 – військова служба строкова – 1 рік 11 місяців 10 днів;
16.01.1986 – 12.03.1991 – 5 років 1 місяць 27 днів;
30.10.1996 – 31.12.2003 – 7 років 2 місяці 2 дні;
01.01.2004 – 31.12.2005 – код ЄДРПОУ 14372900 – 2 роки 0 місяців 0 днів;
01.01.2006 – 30.06.2014 – код ЄДРПОУ 08588599 – 8 років 6 місяців 0 днів;
01.10.2014 – 30.04.2022 – код ЄДРПОУ 08588599 – 7 років 7 місяців 0 днів;
01.05.2022 – 31.08.2022 – код ЄДРПОУ 02940138 – 0 років 4 місяці 0 днів;
01.09.2022 – 30.09.2022 – код ЄДРПОУ 08588599 – 2 роки 1 місяць 0 днів;
01.10.2024 – 31.12.2024 – 0 років 3 місяці 0 днів.
28.04.2025 позивач звернувся до відповідача із заявою про зарахування до страхового стажу періоду роботи на Лисичанській фабриці технічних тканин (згодом – АТ фірма “Текстильеластотехніка”) з квітня 1991 року по жовтень 1996 року згідно з записами у копії трудової книжки та у зв`язку з цим провести перерахунок нарахованої пенсії.
До заяви додано: копія трудової книжки за період з вересня 1980 року по січень 2006 року, лист – відповідь від 19.07.2025 № 06-26/12 Державного архіву Луганської області, сканкопія розписки-повідомлення про отримання заяви та документів від 10.01.2020 № 85.
Листом від 27.05.2025 № 3573-3044/К-02/8-1200/25 ГУ ПФУ в Луганській області відмовлено в зарахуванні до страхового стажу позивача спірного періоду його роботи. Відповідачем зазначено, що до страхового стажу при призначенні пенсії не зараховано період роботи з 10.04.1991 по 23.10.1996 на Лисичанській фабриці технічних тканин, оскільки позивачем не надано документ, що підтверджує роботу на цьому підприємстві. Застосувати для обчислення страхового стажу долучену до звернення скановану копію (з копії) трудової книжки відсутні законні підстави.
Також, згідно з матеріалами електронної пенсійної справи в розписці-повідомленні від 10.01.2020 зазначено перелік документів, доданих до заяви про призначення пенсії, а саме:
- заява від 10.01.2020 про призначення пенсії без трудової книжки;
- довідка про заробітну плату № 3599/01-26;
- довідки про стаж № 3598/02-26, № 3600/01-26, № 676/10-15, № 304 та № 179/1/14964;
- диплом серії НОМЕР_3 ;
- військовий квиток серії НОМЕР_4 ;
- довідка про безпосередню участь особи в АТО № 06-5178//232 та витяг з протоколу № 32;
- посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_5 .
В переліку документів, яких недостатньо для призначення пенсії зазначено: довідка про стаж за період з 1991 по 1996 роки.
Копія трудової книжки НОМЕР_6 містить такі записи щодо спірного періоду роботи ОСОБА_1 :
Лисичанська фабрика технічних тканин:
запис 8 - 10.04.1991 – прийнятий у ткацький цех транспортувальником на орендних умовах праці, рішення орендного колективу № 78 від 10.4.91;
запис 9 - 02.09.1991 – переведений у виробництво транспортувальником, пер. 64 від 2.09.91;
запис 10 - 01.05.1994 – Лисичанська фабрика технічних тканин реорганізована в АТ фірма “Текстильеластотехніка”, наказ № 1 від 29.4.94;
запис 11 - 23.10.1996 – звільнений за ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням), ріш. 240 від 23.10.96.
Державний архів Луганської обласної державної адміністрації – Луганської обласної військово-цивільної адміністрації листом від 19.02.2025 № 06-26/12 повідомив ОСОБА_1 , що документи з кадрових питань (особового складу) Лисичанського заводу ГТВ імені 50 років СРСР, Лисичанської фабрики технічних тканин (з 01.05.1994 АО “Текстильеластотехніка”) до Держархіву на підконтрольній українській владі території не надходили. У зв`язку з тим, що на сьогодні майже вся територія Луганської області тимчасово окупована, перевірити та надати більш детальну інформацію щодо запиту немає можливості.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що позивачем не надано документів, визначених Порядком № 637, на підтвердження страхового стажу за період роботи з 10.04.1991 по 23.10.1996 на Лисичанській фабриці технічних тканин, як і не надано доказів вжиття заходів з метою підтвердження періоду роботи позивача за відсутності оригіналу трудової книжки.
Крім того матеріали пенсійної справи свідчать, що наявні дві заяви позивача про призначення пенсії з розписками-повідомленнями. Так, у розписці-повідомленні до заяви від 10.01.2020 зазначено, що трудова книжка відсутня, перелік документів, яких недостатньо для призначення пенсії: довідка про стаж 91-96 рр., строк подання – 09.04.2020.
До заяви від 03.01.2025, на підставі якої призначено позивачу пенсію з 16.10.2024, також не надавалася копія трудової книжки НОМЕР_6 . Проте в матеріалах пенсійної справи наявний дублікат трудової книжки, який не містить записів про період роботи позивача з 10.04.1991 по 23.10.1996 на Лисичанській фабриці технічних тканин, тобто, пенсія позивачу призначена не на підставі копії трудової книжки НОМЕР_6 , а на підставі інших документів про стаж.
Оцінка суду.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з частиною першою статті 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
На підставі частини другої статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно зі статтею 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі – Порядок № 637 в редакції, чинній на час звернення позивача з заявою про призначення пенсії), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.
Згідно з пунктом 2 Порядку № 637 у разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.
Відповідно до абзацу першого пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 17-1 Порядку № 637 у разі коли в трудовій книжці є записи з виправленнями або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи на підприємствах, в установах, організаціях або їх правонаступниках, розташованих на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, стаж роботи, який дає право на пенсію, зараховується у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики.
Пунктом 3 Порядку № 18-1 визначено, що підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років та періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії. 
Відповідно до пункту 17 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.
Відповідно до пункту 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, стаж роботи установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
У такому ж порядку підтверджується стаж роботи за відсутності документів у разі, коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються (розміщувалися) на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, в районі проведення антитерористичної операції або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, а також на територіях територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають/перебували в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а також у разі, коли майно (документи) підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (незалежно від місця їх реєстрації на території України) розташоване на території України та/або пошкоджене чи знищене внаслідок воєнних (бойових) дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації проти України, за умови документального підтвердження пошкодження чи знищення майна (документів).
Аналіз вищезазначених положень нормативно-правових актів свідчить, що стаж роботи працівника підтверджується трудовою книжкою.
Якщо трудова книжка відсутня, то стаж підтверджується до 01 січня 2004 року іншими документами, в тому числі виданих архівними установами, а після 01 січня 2004 року довідкою з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Якщо відсутня трудова книжка та не надано будь-яких документів на підтвердження стажу роботи, то підтвердження такого стажу здійснюється на підставі показань свідків.
Відповідно до пункту 2.23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі – Порядок № 22-1) при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.
Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи є саме оригінал трудової книжки, а за відсутності оригіналу трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
При цьому чинним законодавством не передбачена можливість підтвердження страхового стажу, пільгового стажу чи загального (трудового) стажу на підставі копії трудової книжки, навіть за умови її нотаріального засвідчення чи засвідчення її копії іншим органом.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 26.01.2023 у справі № 620/3172/19.
Як свідчать матеріали справи, позивач при призначенні пенсії за віком (заява від 03.01.2025) надав дублікат трудової книжки НОМЕР_7 , заповнений 11.10.2019, в якому відсутні записи про період роботи позивача з 10.04.1991 по 23.10.1996 на Лисичанській фабриці технічних тканин.
Позивач не надавав інших документів, які підтверджують, що він з 10.04.1991 по 23.10.1996 працював на Лисичанській фабриці технічних тканин, а також показань не менш двох свідків, які б підтвердили, що позивач у спірний період працював на Лисичанській фабриці технічних тканин.
Суд вважає правильною відмову пенсійного органу зарахувати спірний період роботи позивача на підставі копії трудової книжки НОМЕР_6 , оскільки позивачем не було надано її оригіналу ні до заяви про перерахунок пенсії від 28.04.2025, ні до заяви про призначення пенсії від 03.01.2025, ні до заяви про призначення пенсії від 10.01.2020.
При цьому суд зауважує, що відсутність оригіналу трудової книжки або підтверджуючих страховий стаж довідок не є формальністю, а є вимогою чинного законодавства.
За таких обставин суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Хомича Івана Олександровича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року у справі № 360/1659/25 – залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року у справі № 360/1659/25 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 16 лютого 2026 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 16 лютого 2026 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді Т.Г. Гаврищук

Е.Г. Казначеєв