465/1384/26
1-кп/465/884/26 

Вирок
Іменем України

20.02.2026 року Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 
з участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого – адвоката: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження №12025141370000782 від 08.10.2025 року про обвинувачення 

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, із повною середньою освітою, одруженого, військовослужбовця за мобілізацією, старшого стрільця гранатометної групи Військової частини НОМЕР_1 , згідно ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , 

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечної психотропної речовини, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений спосіб та час, але не пізніше 15:33 год. 03.11.2025 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, придбав кристалічну речовину білого кольору із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), обіг якої заборонено, та зберігав її у невстановленому місці з метою збуту.
Продовжуючи свій злочинний умисел на збут особливо небезпечної психотропної речовини PVP, ОСОБА_4 03.11.2025 року близько 15:33 год., перебуваючи на вулиці поблизу будинку № 1 по вул. Івана Чмоли в м. Львові, незаконно збув шляхом передачі із рук в руки ОСОБА_6 (особі зі зміненими анкетними даними, особисті дані якого було змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні») за грошові кошти у сумі 800 грн. особливо небезпечну психотропну речовину PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), обіг якої заборонено та яка знаходилася у прозорому полімерному пакетику на застібку, масою 0,5054 грама.
Крім цього, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечної психотропної речовини, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений спосіб та час, але не пізніше 13:19 год. 22.11.2025 року, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, придбав кристалоподібну речовину світло-зеленого кольору із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он ), обіг якої заборонено, та зберігав її у невстановленому місці з метою збуту.
Продовжуючи свій злочинний умисел на збут особливо небезпечної психотропної речовини PVP, ОСОБА_4 22.11.2025 року близько 13:29 год., перебуваючи на вулиці поблизу будинку №19 по вул. Сахарова в м. Львові, повторно, незаконно збув шляхом передачі із рук в руки ОСОБА_6 (особі зі зміненими анкетними даними, особисті дані якого було змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні») за грошові кошти у сумі 800 грн. особливо небезпечну психотропну речовину PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), обіг якої заборонено та яка знаходилася у прозорому безбарвному пакеті з пазовою застібкою і смугою червоного кольору, масою 0,8220 грам.
Також ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечної психотропної речовини, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений спосіб та час, але не пізніше 13:42 год. 22.11.2025 року, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, придбав кристалоподібну речовину світло-зеленого кольору із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл- пентан-1-он), обіг якої заборонено, та зберігав її у невстановленому місці з метою збуту. В подальшому 22.11.2025 року близько 13.42 год. солдат ОСОБА_4 поблизу будинку №144, що по вул. Стрийська у м. Львові Львівської області, був затриманий в порядку ст.208 КПК України працівниками ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області та в ході його особистого обшуку в правій внутрішній кишені куртки виявлено чорний футляр з надписом «CLIPPER», в якому знаходились 2 (два) прозорі полімерні пакети з пазовими застібками із кристалоподібною речовиною світло-зеленого кольору, із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою 5,0092 грама, що є великим розміром.
Таким чином, ОСОБА_4 скоїв незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечної психотропної речовини, починаючи з другого епізоду також повторно та надалі - незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини повторно і у великих розмірах, тобто вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.307 КК України
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, визнав повністю, підтвердив усі обставини, викладені в обвинувальному акті, та зазначив про згоду із такими. При цьому, вказав, що станом на листопад 2025 року він у зв`язку з лікуванням перебував у розташуванні Військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 . У цей час, а саме 03.11.2025 року та 22.11.2025 року, дійсно незаконно придбавав та здійснював збут психотропної речовини PVP за грошові кошти, які в подальшому витрачав на власні потреби. Психотропи отримував для реалізації від іншого військовослужбовця, який на той час самовільно залишив військову частину. В подальшому 22.11.2025 року був затриманий працівниками поліції разом із наявним при ньому PVP, розфасованим у пакетики. Усвідомлює, що вчинив неправильно, знає, що незаконний обіг наркотичних засобів та психотропних речовин заборонений, вказав, що готовий понести заслужене покарання, однак, бажає продовжувати військову службу. А тому, просив врахувати, що він є учасником бойових дій, щиро кається у скоєному і зробив для себе правильні висновки на майбутнє, відповідно, клопотав на підставі викладеного застосувати до нього при призначенні покарання положення ст.69 КК України та визначити таке на рівні, нижчому, ніж передбачено санкцією ч.2 ст.307 КК України.
Судом встановлено, що крім повного визнання винуватості, вина ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України, повністю підтверджується також безпосередньо дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:
-протоколом огляду місця події від 03.11.2025 року, відповідно до якого 03.11.2025 року о 16.05 год. на відкритій ділянці місцевості біля будинку №5 по вул. Лазаренка у м. Львові виявлено громадянина ОСОБА_6 , який при собі мав зіп-пакет загальною масою 1,003 гр. із вмістом кристалічної речовини, яка, як повідомив останній, є психотропною речовиною PVP та придбана ним за 800 грн. у ОСОБА_4 ,
-протоколом огляду особи та вручення грошових коштів від 03.11.2025 року, яким зафіксовано, що ОСОБА_6 в рамках контролю за вчиненням злочину передано грошові кошти в сумі 800 грн. для проведення оперативної закупки психотропних речовин;
-розсекреченим у встановленому процесуальному порядку протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 03.11.2025 року, з якого слідує, що 03.11.2025 року закупний ОСОБА_6 із грошовими коштами в сумі 800 грн. близько 15.28 год. поблизу будинку №1 по вул. Чмоли у м. Львові зустрівся із ОСОБА_4 , якому передав 800 грн., а останній вручив ОСОБА_6 прозорий зіп-пакет із кристалоподібною речовиною, яку закупний сховав в кишеню, а в подальшому після прощання із ОСОБА_4 видав працівникам поліції;
-висновком експерта Тернопільського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_7 №СЕ-19/120-25/13847-НЗПРАП від 07.11.2025 року, оформленого за результатами проведення судової експертизи речовини, виданої 03.11.2025 року ОСОБА_6 , яким констатовано, що у наданій на дослідження речовині білого кольору виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою в перерахунку на діючу речовину 0,5054 грама; 
-протоколом огляду місця події від 22.11.2025 року, відповідно до якого 22.11.2025 року о 13.31 год. на відкритій ділянці місцевості біля будинку №19 по вул. Сахарова у м. Львові виявлено громадянина ОСОБА_6 , який при собі мав зіп-пакет, обмотаний клейкою стрічкою зеленого кольору, із вмістом кристалічної речовини світло-зеленого кольору, яка, як повідомив останній, є психотропною речовиною PVP та придбана ним за 800 грн. у ОСОБА_4 ,
-протоколом огляду особи та вручення грошових коштів від 22.11.2025 року, яким зафіксовано, що ОСОБА_6 в рамках контролю за вчиненням злочину передано грошові кошти в сумі 800 грн. для проведення оперативної закупки психотропних речовин;
-розсекреченим у встановленому процесуальному порядку протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 24.11.2025 року, з якого слідує, що 22.11.2025 року закупний ОСОБА_6 із грошовими коштами в сумі 800 грн. близько 13.30 год. поблизу будинку №19 по вул. А. Сахарова у м. Львові зустрівся із ОСОБА_4 , якому передав 800 грн., а останній вручив ОСОБА_6 згорток, обмотаний ізолюючою стрічкою зеленого кольору, в якому знаходився зіп-пакет із кристалоподібною речовиною, яку закупний сховав в кишеню, а в подальшому після прощання із ОСОБА_4 о 13.31 год. видав працівникам поліції;
-висновком експерта Львівського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_8 №СЕ-19/114-25/29063-НЗПРАП від 25.11.2025 року, оформленого за результатами проведення судової експертизи речовини, виданої 22.11.2025 року ОСОБА_6 , яким констатовано, що у наданій на дослідження кристалоподібній речовині світло-зеленого кольору виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою 0,8220 грама; 
-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 22.11.2025 року з додатками, відповідно до якого 22.11.2025 року о 13.42 год. у міському парку по вул. Стрийська, 144 у м. Львові за підозрою у незаконному збуті психотропних речовин працівниками ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого в присутності понятих виявлено та вилучено прозору скляну трубку для куріння із залишками речовини коричневого кольору, мобільний телефон марки Xiomi Redmi 14T”, чорний футляр із написом «CLIPPER», в якому знаходились 2 (два) прозорі полімерні пакети із кристалоподібною речовиною світло-зеленого кольору, грошові кошти в сумі 2280 грн.;
-висновком експерта Львівського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_8 №СЕ-19/114-25/29062-НЗПРАП від 25.11.2025 року, оформленого за результатами проведення судової експертизи речовини, вилученої у зіп-пакетах в ОСОБА_4 під час його затримання 22.11.2025 року, яким констатовано, що у наданій на дослідження кристалоподібній речовині світло-зеленого кольору з двох полімерних пакетиків із полімерного футляру виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP масою 5,0092 грама; 
-висновком експерта Львівського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_8 №СЕ-19/114-25/29059-НЗПРАП від 16.01.2026 року, оформленого за результатами проведення судової експертизи нагару на скляній трубці, вилученої в ОСОБА_4 під час його затримання 22.11.2025 року, яким констатовано, що в нашаруваннях речовини з внутрішньої поверхні скляного предмету виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP масою 0,0866 грама.
Оцінюючи здобуті у кримінальному провадженні та безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази суд зазначає, що вищевикладені докази встановлюють факти, які мають значення для кримінального провадження, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні та отримані у порядку, встановленому КПК України.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 21.10.2011 року у справі «Коробова проти України», відповідно до якої при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», який ґрунтується на достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновках.
Дослідженими доказами, на переконання суду, вина ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України, доведена повністю. Дані докази є допустимими, належними та достатніми для висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому діянь. Такі є взаємопов`язаними та несуперечливими, узгоджуються з показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_4 , наданими безпосередньо в судовому засіданні, адже вилучені в ході здійснення контролю за вчиненням злочинів та при безпосередньому затриманні ОСОБА_4 речові докази вказують на те, що останній дійсно придбавав, зберігав і збував психотропну речовину PVP, за що отримував грошові кошти. За наведених обставин жодних сумнівів у доведеності вини ОСОБА_4 у суду немає.
Отже, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_4 незаконного придбання, зберігання з метою збуту та збуту особливо небезпечної психотропної речовини, починаючи з другого епізоду також повторно та надалі - незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини повторно і у великих розмірах, тобто кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України
За встановлених обставин дії ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч.2 ст.307 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує, що відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно із ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
З огляду на викладене при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, які з урахуванням положень ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, обумовлені вчиненням дій щодо розповсюдження психотропних речовин, мету вчинення суспільно небезпечних дій, зокрема бажання отримати додатковий дохід від реалізації заборонених до обігу речовин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність пом`якшуючої обставини, якою суд визнає щире каяття обвинуваченого, особу ОСОБА_4 , який одружений, має неповнолітню дитину, згідно ст.89 КК України раніше не судимий, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, проте, в судовому засіданні визнав, що епізодично вживає наркотичні засоби і психотропні речовини, являється військовослужбовцем за мобілізацією Військової частини НОМЕР_1 , учасником бойових дій, негативних характеристик не має.
Тому, з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, характеру і ступеня їх суспільної небезпеки, зумовленої посяганням на встановлений порядок обігу психотропних речовин і здоров`я населення, кількість епізодів злочинної діяльності, що свідчить про схильність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень у сфері обігу психотропних речовин, предмет злочинних дій обвинуваченого, а саме незаконне придбання, зберігання з метою збуту і збут ним психотропної речовини, обіг якої заборонено, великий розмір психотропної речовини, вилученої при затриманні ОСОБА_4 , мотив і мету вчинення суспільно небезпечних дій, зокрема, бажання обвинуваченого незаконно отримати дохід від реалізації психотропів, що з огляду на кількість епізодів свідчить про здійснення обвинуваченим злочинного промислу, ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна. При цьому, з урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини, даних, які його позитивно характеризують, наявності пом`якшуючої покарання обставини, якою суд визнає щире каяття обвинуваченого, а також статусу військовослужбовця, який брав участь в бойових діях, таке покарання суд вважає за можливе і доцільне визначити на рівні мінімальної межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.307 КК України для даного виду покарання.
При цьому, суд звертає увагу сторони захисту на те, що така пом`якшуюча обставина, як активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, у даному випадку відсутня і не може бути врахована при призначенні покарання ОСОБА_4 . Так, у постанові Верховного Суду від 07.04.2021 року у справі № 263/15605/17 (провадження № 51-4234км20) сформульовано висновок про те, що активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, надання допомоги в їх затриманні, видача знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом. Визнання засудженим своєї вини та надання правдивих показань не підтверджує наявності такої обставини, що пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю злочину. Також у постанові Верховного Суду від 12.09.2019 року у справі № 674/1608/17 визначено, що активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, як обставина, що пом`якшує відповідальність, беззаперечно, має бути активним, тобто певним чином ініціативним. У випадку ОСОБА_4 активність та ініціативність з боку останнього при проведенні досудового розслідування була відсутня, адже обвинувачений був затриманий невдовзі після події злочину, до цього жодних активних дій для фіксації слідової картини кримінальних правопорушень, викриття постачальників психотропних речовин тощо не здійснював. 
Також суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст.69 КК України, на чому наполягав обвинувачений та його захисник в судовому засіданні. 
Так, відповідно до ч.1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. Отже, обов`язковою умовою для застосування судом положень ст.69 КК України є наявність кількох пом`якшуючих обставин на стороні обвинуваченого. У даному ж випадку в ході розгляду справи встановлено лише одну обставину, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , – його щире каяття, яке ґрунтується на публічному вибаченні в судовому засіданні за скоєне. Однак, будь-яких інших пом`якшуючих обставин, які б в сукупності з вищенаведеною могли б істотно знижувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, у справі не виявлено. Відповідно, визначених кримінальним законом умов і підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст.69 КК України немає.
У цьому кримінальному провадженні до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, підстави для скасування чи зміни якого до вступу вироку в закону силу відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
У справі наявні процесуальні витрати на проведення експертиз. Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування Тернопільським та Львівським НДЕКЦ МВС України проводились судові експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів. Згідно наявних довідок про вартість виконаних експертиз витрати на залучення експертів з оформленням висновків №СЕ-19/120-25/13847-НЗПРАП від 07.11.2025 року, №СЕ-19/114-25/29063-НЗПРАП від 25.11.2025 року, №СЕ-19/114-25/29062-НЗПРАП від 25.11.2025 року та №СЕ-19/114-25/29059-НЗПРАП від 16.01.2026 року становлять 10696 грн. 80 коп. З урахуванням положень ст.124 КПК України зазначені витрати на проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів слід визначити у порядку, передбаченому ст.100 КПК України. При цьому, суд вважає необґрунтованими доводи сторони захисту про необхідність повернення обвинуваченому мобільного телефону, вилученого в нього при затриманні. У контексті наведеного суд наголошує, що обвинуваченому ОСОБА_4 призначається покарання у виді позбавлення волі із застосуванням додаткового обов`язкового покарання у виді конфіскації майна. Відповідно, сам вид застосованого до обвинуваченого покарання вимагає вжиття заходів до конфіскації належного йому майна. Крім цього, згідно протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 24.11.2025 року ОСОБА_4 з використанням власного мобільного телефону вів перемовини із ОСОБА_6 як особою, якій здійснював продаж психотропної речовини, з його допомогою обумовлював місце зустрічі з покупцем тощо. А тому, з матеріалів кримінального провадження слідує, що мобільний телефон обвинувачений використовував у своїй суспільно небезпечній діяльності, що вимагає відповідно до приписів ст.100 КПК України його конфіскації в дохід держави. Водночас як неспроможні оцінює суд посилання обвинуваченого на наявність в сховищі телефону фотографій, які він бажає зберегти і які у випадку конфіскації будуть втрачені. При цьому, суд виходить з того, що належного підтвердження і доказів наведеній обставині стороною захисту не представлено. Більш того, фотографії дитини, якщо такі є, не являються невідновлювальними, адже мати дитини може надати їх для копіювання зі своїх архівів і баз даних. Аналогічно суд не може залишати поза увагою те, що мобільний телефон, який ОСОБА_4 використовував у своїй протиправній діяльності, очевидно містить контакти осіб, яким збувалися психотропні речовини, дані, які стосуються вчинених обвинуваченим злочинів тощо. Тому в даному випадку публічний інтерес, який полягає в доцільності конфіскації мобільного телефону на користь держави, превалює над приватним інтересом обвинуваченого в його збереженні. 
У справі наявні підстави для застосування правових приписів ст.174 КПК України, оскільки під час досудового розслідування на речі та майно, визнане речовими доказами, накладався арешт.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.368-371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, та призначити йому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 22.11.2025 року, тобто з часу його фактичного затримання та взяття під варту.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 22.11.2025 року до часу вступу вироку в законну силу з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід, раніше обраний ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили – залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів в сумі 10696 (десять тисяч шістсот дев`яносто шість) гривень 80 коп. 
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 26.11.2025 року на вилученні при затриманні ОСОБА_4 речі, а саме: прозору скляну трубку для куріння із залишками речовини, мобільний телефон марки «Xiaomi redmi 14 T» з IMEI: НОМЕР_3 , грошові кошти у сумі 2280 гривень, футляр з маркуванням «CLIPPER», в якому знаходились 2 (два) прозорі зіп-пакети з речовиною кристалічного походження світло-зеленого кольору.
Речові докази: 1) прозору скляну трубку для куріння із залишками речовини речовини (PVP), яку поміщено в спец пакет NPU5080884, а в подальшому - у спецпакет “Експертна служба» №6619519; футляр з маркуванням «CLIPPER», в якому знаходились 2 (два) прозорі зіп-пакети з речовиною кристалічного походження світло-зеленого кольору (PVP), який поміщено в спецпакет NPU5080885, а в подальшому - у спецпакет “Експертна служба» №6619513; прозорий зіп-пакет з речовиною кристалічного походження світло-зеленого кольору (PVP), який поміщено в спецпакет NPU5016820, а в подальшому - у спецпакет “Експертна служба» №6619512; зелену клейку стрічку, яку поміщено в спецпакет NPU5016821; прозорий поліетиленовий зіп-пакет із вмістом кристалічної речовини білого кольору (PVP), який поміщено в спецпакет CRI1096536, а в подальшому - у спецпакет “Експертна служба» №6747138, що передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, - знищити; 2) мобільний телефон марки «Xiaomi redmi 14 T» з IMEI: НОМЕР_3 , який поміщено в спецпакет NPU5080886; грошові кошти у сумі 2280 гривень, які поміщено в спецпакет NPU5080883, що передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, - конфіскувати в дохід держави. 
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1