ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

23 квітня 2026 року	Справа №160/25575/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-
УСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 в якій позивач просить:
визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у зарахуванні періодів служби ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ з 25.02.1999 по 02.12.1999 і в Державній кримінально-виконавчій службі України з 03.12.1999 по 23.08.2017 та з 12.06.2018 по 01.03.2021 до вислуги років ОСОБА_1 відповідно до пункту 3 розділу IV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженому наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 зарахувати станом на 03.11.2022 періоди служби ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ з 25.02.1999 по 02.12.1999 і в Державній кримінально-виконавчій службі України з 03.12.1999 по 23.08.2017 та з 12.06.2018 по 01.03.2021 до вислуги років ОСОБА_1 відповідно до пункту 3 розділу IV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженому наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, видавши відповідний наказ, та здійснити з 03.11.2022 перерахунок та виплату надбавки за вислугу років та інших видів грошового забезпечення ОСОБА_1 , які обчислюються з урахуванням надбавки за вислугу років, виходячи із оновленої (із урахуванням його служби в органах внутрішніх справ та в Державній кримінально-виконавчій службі України) вислуги років, із урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач протиправно відмовив у зарахуванні до вислуги років в органах внутрішніх справ та в Державній кримінально-виконавчій службі України, оскільки згідно постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" такі періоди підлягають зарахуванню до вислуги років.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Відповідач надав відзив на позовну заяву в якому зазначено, що наявність особової справи є істотною умовою для проведення розрахунку вислуги років та подальшої виплати надбавки за вислугу років з урахуванням періодів служби, зазначених в Постанові № 393.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
У відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : 
- з 03.06.1996 по 27.10.1997 перебував на строковій військовій службі у Збройних Силах України;
- з 25.02.1999 по 02.12.1999 проходив службу в органах внутрішніх справ (служба в МВС);
- з 03.12.1999 по 23.08.2017 та з 12.06.2018 по 01.03.2021 проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України.
Позивач був звільнений з Державної кримінально-виконавчої служби України 01.03.2021 наказом державної установи «Чернігівська виправна колонія (№ 44)» від 11.02.2021 №22/ОС-21 відповідно до пункту 4 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів)
З 02.03.2021 позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
У 2022 році позивач був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації.
З 03.11.2022 позивач перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою Відповідача від 14.05.2025 №1229.
27.06.2025 позивач звернувся вже із письмовим рапортом до командира Військової частини НОМЕР_1 про надання вказівки відділенню персоналу Відповідача про здійснення перерахунку надбавки за вислугу років.
До вищезазначеного рапорту було додано копію розрахунку вислуги років для призначення пенсії Позивача, яка була складена державною установою «Чернігівська виправна колонія (№44)» і була підтвердженням вислуги років Позивача при призначенні Позивачу пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ.
Крім того, до вищезазначеного рапорту було додано довідку від 19.12.2023 №43, складену державною установою «Чернігівська виправна колонія (№44)», в якій відображено періоди служби Позивача, посади які Позивач займав, реквізити наказів про призначення його на посади.
Позивач отримав лист-відповідь Відповідача від 15.07.2025 №1716 на рапорт від 27.03.2025, в якому, зокрема, зазначається «Оскільки Ваша особа справа перебуває на зберіганні в Державній кримінально-виконавчій службі України та не передана до військової частини, а надані довідки і розрахунки не містять повного обсягу необхідної інформації, відділення персоналу не має правових підстав здійснити відповідний перерахунок лише на підставі цих довідок».
Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно ст. 9 цього закону держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Порядок №260).
Положення пункту 2 розділу I цього порядку визначають, що до щомісячних основних видів грошового забезпечення належить надбавка за вислугу років.
За приписами розділу IV Порядку №260 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу (за основною чи тимчасово займаною посадою) з урахуванням окладу за військовим званням у таких розмірах: від 1 до 5 років - 25 відсотків; від 5 до 10 років - 30 відсотків; від 10 до 15 років - 35 відсотків; від 15 до 20 років - 40 відсотків; від 20 до 25 років - 45 відсотків; від 25 і більше років - 50 відсотків.
Вислуга років для виплати надбавки обчислюється з дня початку до дня закінчення проходження військової служби відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Відповідно до пункту 3 розділу IV Порядку №260 для виплати надбавки за вислугу років зараховуються періоди:
зазначені в постанові Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб";
проходження військової служби, які зараховуються на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця на посадах, передбачених у штатах кораблів, катерів, морських суден або самохідних рейдових суден (далі - кораблі (судна)), у тому числі, які ремонтуються, а також на посадах, передбачених в управліннях груп, ланок, загонів, дивізіонів, бригад і центрів, до складу яких входять кораблі (судна), які постійно розміщені на кораблях (суднах);
проходження військової служби під час виконання обов`язків у складі національного контингенту і національного персоналу, які зараховуються на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за три місяці.
Для виплати надбавки за вислугу років військовослужбовцям, призваним або прийнятим на військову службу із запасу, зараховуються всі періоди попередньої служби.
Періоди служби, які підлягають зарахуванню до вислуги років у пільговому порядку, обчислюються відповідно до чинного законодавства України.
Періоди служби, обчислені на пільгових умовах відповідно до раніше встановленого порядку, перерахунку в бік зменшення не підлягають.
Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 передбачено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах б-д, ж і з статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній кримінально-виконавчій службі, податковій міліції на посадах начальницького і рядового складу, в Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу, в Національному антикорупційному бюро, Бюро економічної безпеки на посадах начальницького складу з дня призначення на відповідну посаду.
Отже, згідно пункту 3 розділу IV Порядку №260 та постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 для виплати надбавки за вислугу років зараховуються періоди служби в органах внутрішніх справ та в Державній кримінально-виконавчій службі України.
Суд звертає увагу відповідача, що відповідно до пункту 3 розділу IV Порядку №260 для виплати надбавки за вислугу років зараховуються періоди зазначені в постанові Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, а не зараховуються в порядку, передбаченому постановою КМУ №393.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Керуючись ст. ст.243-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву задовольнити. 
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у зарахуванні періодів служби ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ з 25.02.1999 по 02.12.1999 і в Державній кримінально-виконавчій службі України з 03.12.1999 по 23.08.2017 та з 12.06.2018 по 01.03.2021 до вислуги років ОСОБА_1 відповідно до пункту 3 розділу IV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженому наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 зарахувати станом на 03.11.2022 періоди служби ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ з 25.02.1999 по 02.12.1999 і в Державній кримінально-виконавчій службі України з 03.12.1999 по 23.08.2017 та з 12.06.2018 по 01.03.2021 до вислуги років ОСОБА_1 відповідно до пункту 3 розділу IV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженому наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, видавши відповідний наказ, та здійснити з 03.11.2022 перерахунок та виплату надбавки за вислугу років та інших видів грошового забезпечення ОСОБА_1 , які обчислюються з урахуванням надбавки за вислугу років, виходячи із оновленої (із урахуванням його служби в органах внутрішніх справ та в Державній кримінально-виконавчій службі України) вислуги років, із урахуванням раніше виплачених сум.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова