ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 632/352/25  Головуючий суддя І інстанції Журавель О. О.
Провадження № 33/818/588/26 Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2026 року м.Харків
суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю.,
за участі
секретаря Шевченка Д.В.,
захинсика ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Коваль О.Ю. на постанову судді Златопільського міськрайонного суду Харківської області від 19 листопада 2025 року стосовно ОСОБА_2 , -
у с т а н о в и в: 
Цією постановою
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 
- визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік

Постановою встановлено, що 23 лютого 2025 року о 07 год. 20 хв. ОСОБА_2 здійснювала керування транспортним засобом – автомобілем марки ВАЗ-21070020, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Центральній, 26 у місті Златополі Харківської області, з ознаками алкогольного сп`яніння – запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння обличчя. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі охорони здоров`я відмовилася. 
Таким чином, водій ОСОБА_2 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП

В своїй апеляційній скарзі захисник просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Також просить поновити строк на апеляційне оскарження.
Судом не усунуто суперечності в доказах, не перевірено повноваження поліції, не перевірено законності процедури огляду, не встановлено фактичних обставин справи.
Зазначає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції була винесена 19.11.2025, при цьому судом було проголошено лише скорочену постанову (резолютивну частину).
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст оскаржуваної постанови було зареєстровано 02.12.2025.
До Електронного кабінету адвоката Коваля О.Ю. повний текст постанови також був доставлений 02.12.2025, що підтверджується Карткою руху документа.
Відповідно до розписки ОСОБА_2 , яка міститься в матеріалах справи повний текст оскаржуваної постанови суду першої інстанції був отриманий нею в приміщенні суду 04.12.2025.
Таким чином, 10-ти денний строк оскарження Постанови відрахований від 02.12.2025 спливає лише 12.12.2025.
В обгрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що однією з обставин які виключають наявність складу адміністративного правопорушення інкримінованого ОСОБА_2 , є незаконна зупинка транспортного засобу працівниками патрульної поліції.
З відеозаписів, які містяться в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_2 жодних порушень ПДР не вчиняла.
При цьому, з відеозапису з нагрудних камер патрульних поліцейських вбачається, що під час зупинки ТЗ працівники поліції не повідомили ОСОБА_2 про причину зупинки.
Будь-які письмові чи усні показання працівників поліції, як зацікавлених осіб, не можуть прийматись судом в якості допустимого доказу.
З урахуванням наведеного всі наступні вимоги працівників поліції (в тому числі і вимогу про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння) ОСОБА_2 не була зобов`язана виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно неї не можуть бути належними та допустимими доказами її вини у вчиненні.
Щодо приладу Драгер та результатів огляду вважає, що належить критично поставитись до цих відомостей, оскільки в результатах тесту зазначено температуру навколишнього середовища 6 градусів, проте температура була 12,5 градусів морозу, про що свідчить відповідь на адвокатський запит.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, оскільки захисник довів поважність причин пропуску строку.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку захисника, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для належного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_2 в порушенні правил дорожнього руху.
З огляду на матеріали справи, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно і всебічно встановив обставини, передбаченні ст. 280 КУпАП, щодо вчинення правопорушення і вини ОСОБА_2 , та прийняв постанову у відповідності з вимогами ст. ст. 283, 284 КУпАП на підставі наявних у справі та досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.
Протокол про адміністративне правопорушення (а. с. 1) відносно ОСОБА_2 складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством не оскаржувалися.
Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається не дійсним.
В протоколі про адміністративне правопорушення (а. с. 1) працівником поліції зазначено, що 23 лютого 2025 року о 07 год. 20 хв. ОСОБА_2 здійснювала керування транспортним засобом – автомобілем марки ВАЗ-21070020, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Центральній, 26 у місті Златополі Харківської області, з ознаками алкогольного сп`яніння – запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння обличчя. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі охорони здоров`я відмовилася .
Аналогічні обставини встановив суд першої інстанції.
Таким чином, водій ОСОБА_2 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі – ПДР України), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З відеозапису вбачається події, які відбувалися 23 лютого 2025 року.
Працівники поліції зупинили транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_2 .
Обставини зупинки транспортного засобу водієм не оспорювались, жодних заперечень вона не повідомляла.
В процесі спілкування поліцейський помітив ознаки алкогльного сп`яніння у водія та повідомив водієві про них, запропонував водієві пройти огляд на місці або в разі відмови у закладі охорони здоров`я.
Водієві були чітко роз`яснені його права та відповідно наслідки відмови, на що водій повідомив що погоджується пройти огляд на місці зупинки.
Отримавши позитивний результат огляду ОСОБА_2 від огляду в закладі охорони здоров`я відмовилась, чим порушила п. 2.5 ПДР України, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Апеляційний суд наголошує на тому, що ОСОБА_2 притягнута до адміністративної відповідальності не за знаходження за кермом в стані алкогольного сп`яніння, ці обставини не встановлені.
Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає внаслідок відмови водія від проходження огляду, яка зафіксована на відеофайлі.
Відповідно до п. 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735 - «водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я»
Таким чином, поліцейський діяв в межах закону та отримавши відмову водія від проходження огляду в закладі охорони здоров`я поліцейським було складено протокол.
З огляду на вказане апеляційним судом не приймаються доводи сторони захисту, щодо неправильних показів приладу Драгер, оскільки ці обставини для суду не мають значення, оскільки водій притягається до відповідальності саме за відмову.
Велася безперервна відеозйомка, свідки не залучались.
Протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис не містять розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.
Обставини правопорушення об`єктивно підтверджуються сукупністю зібраних по справі матеріалів.
При цьому відеозапис судом приймається як належний та допустимий доказ, апеляційний суд не вбачає жодних порушень, наслідком яких належало б визнати цей доказ недопустимим.
За таких обставин дії працівників патрульної поліції повністю відповідали букві закону і підстав для закриття провадження з цих підстав у апеляційного суду відсутні.
Крім того, водій або його захисник не були позбавлені можливості оскаржити дії патрульного до суду, проте таким правом сторона захисту не скористалась. 
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що впливатимуть зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцією факту (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишить місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1987 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.
За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.
Вид адміністративного стягнення ОСОБА_2 суддею призначений з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, в межах строку передбаченого ст. 38 КУпАП та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено.
Cуд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова є належним чином вмотивованою та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, 

п о с т а н о в и в:
Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження – задовольнити, поновивши строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу захисника Коваль О.Ю. – залишити без задоволення.
Постанову судді Златопільського міськрайонного суду Харківської області від 19 листопада 2025 року стосовно ОСОБА_2 – залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ю. Грошева