Справа № 645/7340/25
Провадження № 2/645/551/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2026 р.   м. Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді Федорової О.В.,
за участю секретаря судового засідання - Карпунець Д.І.,
сторони по справі:
представник позивача - Юзипчук М.В. (в режимі відеоконференції)
представник відповідачка - ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом: 
Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр"
до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості, 
в с т а н о в и в:

ТОВ "Коллект Центр" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором позики №2968742 від 16.08.2021 року в загальному розмірі 44012,40 грн. та Договором про споживчий кредит №101279952 від 29.09.2021 року в загальному розмірі 26567,82 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 16.08.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Маніфою» укладено Договір позики №2968742, відповідно до умов якого остання отримала позику у розмірі 12000,00 грн. строком на 15.09.2021 року (30 днів) та сплатити проценти за користування кредитними коштами. ТОВ «Маніфою» належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надало позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами кредитного договору.
29.12.2021 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір №29/12-2021, відповідно до якого ТОВ «Маніфою» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за Договором позики №2968742 від 16.08.2021 року.
10.03.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір №10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ "Коллект Центр" право вимоги за Договором позики №2968742 від 16.08.2021 року.
Позивач зазначає, що в порушення умов кредитного договору відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок утворилась заборгованість у розмірі 26567,82 грн., з яких: 5489,25 грн. заборгованість за основним зобов`язанням та 21078,57 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги.
Крім того, 29.09.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» укладено Договір про споживчий кредит №101279952, відповідно до умов якого остання отримала позику у розмірі 6300,00 грн., строком на 29.09.2021 року (30 днів) та сплатити проценти за користування кредитними коштами. ТОВ «Мілоан» належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надало позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами кредитного договору.
29.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір №29/12-2021-45, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за Договором про споживчий кредит №101279952 від 29.09.2021 року.
10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ "Коллект Центр" право вимоги за Договором про споживчий кредит №101279952 від 29.09.2021 року.
Позивач зазначає, що в порушення умов кредитного договору відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 44012,40 грн., з яких: 12000,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням та 32012,40 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги.
Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 21.10.2025 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. 
10.11.2025 року від представника відповідачки - адвоката Сікорської І.С. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вона просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Так, представник зазначає, що в матеріалах справи відсутній договір № 101279952 від 29.09.2021 року, який підписаний відповідачкою за допомогою одноразового цифрового підпису. Також, у матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи, зокрема копії меморіальних ордерів, заяв на видачу готівки, платіжних доручень, тощо, на підтвердження перерахування на рахунок ОСОБА_1 грошових коштів. Крім того, до позовної заяви не доданий розрахунок нарахування відсотків із посиланням на період, за який проведено нарахування. Відсотки за користування кредитними коштами, нараховані ТОВ «Коллект Центр» поза межами строку кредитування не підлягають стягненню, оскільки вони нараховані поза межами строку кредитування. Крім того, враховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, то положення договору та вимоги про стягнення комісії за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) та комісії за надання кредиту на умовах програм з розстрочки є нікчемними.
19.11.2025 року від представника позивача ТОВ «Коллект Центр» надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, без здійснення входу відповідачем на веб-сайт кредитодавця за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не було б укладено. В результаті, пройшовши весь алгоритм дій при укладенні кредитного договору вищевикладене є підтвердженням того, що кредитний договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладено в письмовій формі та підписано сторонами які узгодили всі умови, так як без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Враховуючи, що первісні кредитори не є банками, відповідні операції були здійснені операторами платіжних послуг на підставі укладених між сторонами договорів. Дані договори є частиною господарської діяльності товариства. Дана обставина підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення», відповідно до якого 16.08.2021 року здійснено переказ грошових коштів на картковий рахунок НОМЕР_1 , який належить позичальнику, у сумі 12 000,00 грн., та квитанцією ТОВ «ФК «Елаєнс», відповідно до якої 29.09.2021 року здійснено переказ грошових коштів на картковий рахунок НОМЕР_1 , який належить позичальнику, у сумі 6 300,00 грн. Крім того, у розрахунку заборгованості (розрахунку і первісного кредитора, і фактора) чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. Разом з тим, розмір та порядок нарахування відсотків погоджений сторонами Кредитного договору, підстави виникнення заборгованості є законними, а її розмір розумним та справедливим. Крім того, є всі належні правові підстави вважати, що включення до тексту Кредитного договору умови про необхідність сплати відповідачем комісії за надання кредиту, а також подальше витребування нарахованої комісії від позивача є цілком обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству України, що регулює відносини, що склалися між позивачем та відповідачем.
Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 11.12.2025 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано докази необхідні для розгляду справи.
15.12.2025 року від АТ «Універсал Банк» до матеріалів справи надійшли витребувані судом документи.
25.12.2025 року до суду надійшла заява про уточнення відомостей.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.
Представник відповідачки в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позов та просила суд відмовити у його задоволенні повністю.
Вивчивши доводи позовної заяви, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи в межах заявлених вимог, перевіривши їх доказами, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).
Частина 2 статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Аналогічні приписи передбачені ч. 3 ст. 12 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України.
Частиною 2 статті 77 та частиною 1 статті 82 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Так, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи по суті.
29.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №101279952 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, шляхом його підписання відповідачкою електронним підписом одноразового ідентифікатора.
Відповідно до п.6.1. договору, цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. 
Згідно п. 1.1. договору, кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п.1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором.
Відповідно до п.1.2. договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 6 300,00 грн. 
Згідно з п. 1.5.2. договору, проценти за користування кредитом: 1 181,25 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Відповідно до п. 1.6. договору, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 
Згідно з п. 2.1. договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
Пунктом 2.3.1.2. договору передбачено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів.
Згідно з п. 4.2. договору, у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст.625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору.
Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ «Мілоан», клієнт ОСОБА_1 , з якою укладено договір №101279952 від 29.09.2021 року, ідентифікована ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор Z10827, дата відправки ідентифікатору позичальнику 29.09.2021, номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор +380630103310.
Згідно з квитанцією №cfdcccb3-f08f-46bc-8d3d-112f6784fb7f_637685528603769295 ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» від 29.09.2021 року, на виконання умов договору №101279952 від 29.09.2021 року, здійснено переказ грошових коштів у сумі 6 300,00 грн. на картковий рахунок НОМЕР_1 , який вказано позичальником.
Крім того, факт отримання кредитних коштів за укладеним договором №101279952 від 29.09.2021 року у розмірі 6 300,00 грн. підтверджується рухом коштів по банківській картці № НОМЕР_2 ОСОБА_1 , що надана АТ «Універсал Банк».
29.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №29-12/2021-45, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступлено права вимоги до боржників за кредитними договорами.
Відповідно до п. 6.1.4. Договору, право вимоги переходить до фактора після здійснення повної оплати фінансування з моменту підписання сторонами акту приймання-передавання Реєстру Боржників (Додаток №4) який є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги. 
Згідно п. 6.1.2. Договору, Реєстр Боржників в електронному вигляді (Додаток №1) передається фактору за Актом приймання-передавання Реєстру Боржників в електронному вигляді (Додаток №2) не пізніше наступного робочого дня після здійснення повного фінансування на користь клієнта відповідно до розділу 7.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №29-12/2021-45 від 29.12.2021 року, заборгованість ОСОБА_1 за договором №101279952 від 29.09.2021 року становить 10 923,46 грн, із них: 5 489,25 грн. заборгованість за тілом кредиту, 5 434,21 грн. заборгованість по процентам.
10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» відступлено права вимоги до боржників за кредитними договорами.
Відповідно до п. 5.2. Договору, права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток №4).
10.01.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» підписали Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за договором №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 року.
Відповідно до реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року (том №2), заборгованість ОСОБА_1 за договором №101279952 від 29.09.2021 року становить 26 567,82 грн, із них: 5 489,25 грн. заборгованість за тілом кредиту, 21 078,57 грн. заборгованість по процентам.
16.08.2021 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено договір позики №2968742 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, шляхом його підписання відповідачкою електронним підписом одноразового ідентифікатора.
Договір позики укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч.6 і 12 п.1 ст.3, п.12 ст.11, ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», ч.1 ст.205 Цивільного Кодексу України, який був надісланий на номер моб. телефону відповідача.
Згідно з п. 2.1. Договору позики, за цим договором позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору. 
Відповідно до п. 2.2. Договору позики, позика надається на умовах повернення, платності та строковості в національній валюті України - гривні. 
Пунктом 2.3. Договору позики, встановлені параметри позики: тип позики: короткострокова; мета отримання позики: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; сума позики: 1 2000.00 грн. 
Згідно п. 2.4.2. Договору позики, середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований: 1,0945% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. 
Відповідно до п. 2.4.3. Договору позики, середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1,99% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. 
Згідно п. 2.4.4. Договору позики базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1,99% від суми позики за кожен день користування позикою. 
Відповідно до п. 2.5. Договору позики, розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1,01% від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми Позики та процентів за користування позикою.
Згідно з п. 2.6. Договору позики, позика надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на веб-сайті товариства протягом 3 (трьох робочих) днів з дати підписання договору.
Пунктами 3.1. та 3.2. Договору позики, визначені проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику. 
Відповідно до п. 3.1.1. Договору позики, проценти за користування позикою нараховуються за фактичну кількість календарних днів користування Позикою з дня надання позики до дня повного погашення заборгованості включно. 
Згідно з п. 3.1.3. Договору позики, у період прострочення Позики проценти за користування позикою нараховуються за базовою процентною ставкою на позику, визначеною п. 2.4.4. 
Відповідно до п. 3.2.1. Договору позики, проценти на прострочену позику нараховуються у випадку неналежного виконання Позичальником зобов`язань за цим Договором у розмірі, визначеному п.2.5 Договору, за кожен день прострочення.
Згідно з п. 3.10. Договору позики, керуючись ст.1048 ЦК України, позикодавець має право нараховувати проценти відповідно до умов цього договору до дня повернення позики.
Листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» на адресу ТОВ «Маніфою», ТОВ «УПР», яке надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, на виконання умов договору на переказ коштів №ФК-П-20/05-05 від 08.07.2020 року, інформує про перерахування грошових коштів у розмірі 12 000,00 грн. 16.08.2021 на банківську картку НОМЕР_1 .
Крім того, факт отримання кредитних коштів за укладеним договором №2968742 від 16.08.2021 року у розмірі 12 000,00 грн. підтверджується рухом коштів по банківській картці № НОМЕР_2 ОСОБА_1 , що надана АТ «Універсал Банк».
29.12.2021 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №29-12/2021, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступлено права вимоги до боржників за кредитними договорами.
Відповідно до п.7.1.4. Договору, право вимоги переходить до фактора після оплати фінансування з моменту підписання сторонами Акта приймання-передавання Реєстру Боржників (Додаток №2) який є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги.
Згідно з п.7.1.1. Договору, Реєстр Боржників в електронному вигляді (Додаток №1) передається фактору за Актом приймання-передавання Реєстру Боржників в електронному вигляді (Додаток №2) в день здійснення повного фінансування на користь клієнта відповідно до розділу 3.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №29-12/2021 від 29.12.2021 року, заборгованість ОСОБА_1 за договором №2968742 від 16.08.2021 року становить 37 104,00 грн, із них: 12 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 19 104,00 грн. заборгованість по процентам за користування позикою, 6 000,00 грн. заборгованість по процентам на прострочену позику.
10.03.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір №10-03/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» відступлено права вимоги до боржників за кредитними договорами.
Відповідно до п. 5.2. Договору, права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток №4).
10.03.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» підписали Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за договором №10-03/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.03.2023 року.
Відповідно до реєстру боржників до договору №10-03/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року, заборгованість ОСОБА_1 за договором №2968742 від 16.08.2021 року становить 44 012,40 грн, із них: 12 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 32 012,40 грн. заборгованість по процентам.
Наявність заборгованості за кредитними договорами зумовила звернення ТОВ «Коллект Центр» до суду за захистом своїх прав, у вказаний у позові спосіб.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.
Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору.
Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.
За змістом статті 12 цього Закону, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з ч.2 ст.79 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Приписами ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оцінивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку про те, що між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 29.09.2021 року укладено кредитний договір №101279952 в електронному вигляді, шляхом підписання договору з боку позичальника електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором Z10827 29.09.2021. 
Крім того, між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 16.08.2021 року укладено кредитний договір №2968742 в електронному вигляді, шляхом підписання договору з боку позичальника електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором q20870 16.08.2021.
Верховний Суд у своїй постанові від 07.10.2020 року по справі №127/33824/19 зробив правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу.
Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі №2-383/2010 вказано, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Згідно зі статтею 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно зі статтею 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Судом встановлено, що 29.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №29-12/2021-45, згідно з умовами якого ТОВ «Мілоан » передає (відступає) ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Крім того, 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір №10-01/2023, згідно з умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал » передає (відступає) ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» приймає належні ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до укладених договорів до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором №101279952 від 29.09.2021 року.
Разом з тим, 29.12.2021 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №29-12/2021, згідно з умовами якого ТОВ «Маніфою» передає (відступає) ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні ТОВ «Маніфою» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Крім того, 10.03.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір №10-03/2023, згідно з умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал » передає (відступає) ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» приймає належні ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до укладених договорів до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором №2968742 від 16.08.2021 року.
Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно пункту першого частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
За ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» надало ОСОБА_1 кредит у сумі 6 300,00 грн. зі сплатою відсотків на строк 15 днів, а остання зобов`язалася виконати зобов`язання за кредитним договором та повернути кредит у передбачений договором строк, але кредитних коштів не повернула та зобов`язань за кредитним договором не виконала, а тому є всі підстави для стягнення заборгованості в судовому порядку.
Також, судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Маніфою» надало ОСОБА_1 кредит у сумі 12 000,00 грн. зі сплатою відсотків на строк 30 днів, а остання зобов`язалася виконати зобов`язання за кредитним договором та повернути кредит у передбачений договором строк, але кредитних коштів не повернула та зобов`язань за кредитним договором не виконала, а тому є всі підстави для стягнення заборгованості в судовому порядку.
Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст.
Відповідно до частини 1 статті 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України).
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина 1 статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина 4 статті 631 ЦК України).
Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.
Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.
Відповідно до частини 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За умовами договору №101279952 від 29.09.2021 року, сторони погодили строк кредиту 15 днів та встановлено графік платежів, яким встановлено дату повернення кредиту 14.10.2021 року.
Відтак, до 14.10.2021 року відповідач мала повернути позивачеві кредит і сплатити проценти.
За умовами договору №2968742 від 16.08.2021 року, сторони погодили строк кредиту 30 днів та встановлено графік платежів, яким встановлено дату повернення кредиту 15.09.2021 року.
Відтак, до 15.09.2021 року відповідач мала повернути позивачеві кредит і сплатити проценти.
Враховуючи викладене, Суд вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
З огляду на вказане, суд відхиляє аргументи позивача про те, що він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом.
Судом встановлено, що відповідно до п.1.5.2. кредитного договору №101279952 від 29.09.2021 року, проценти за користування кредитом: 1 181,25 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, в межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору і складає 15 днів.
Таким чином, враховуючи суму кредиту 6 300,00 грн., та погоджені сторонами проценти за користування кредитом, відповідач має сплатити на користь позивача відсотки за користування кредитом в погодженому розмірі 1 181,25 грн.
Також судом встановлено, що відповідно до п.2.4.3. кредитного договору №2968742 від 16.08.2021 року, середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1,99% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики, вказаного в 2.3.4. цього договору і складає 30 днів. 
Таким чином, враховуючи суму кредиту 12 000,00 грн., та погоджені сторонами проценти за користування кредитом, відповідач має сплатити на користь позивача відсотки за користування кредитом в погодженому розмірі 7 164,00 грн. (12 000,00 х 1,99% х 30).
Враховуючи, що кредитним договором №101279952 від 29.09.2021 року визначено, що строк кредиту 15 днів, дата повернення 29.09.2021 року, а кредитним договором №2968742 від 16.08.2021 року визначено, що строк кредиту 30 днів, дата повернення 15.09.2021 року, після спливу вказаних строків кредитування, право кредитодавця нараховувати передбачені договорами проценти за кредитами припиняється, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №101279952 від 29.09.2021, що складається із заборгованості за тілом кредиту 6 300,00 грн. та заборгованості за відсотками у межах строку кредитування у сумі 1 181,25 грн., що відповідає погодженому розміру вказаному у п.1.5.2. кредитного договору, та за кредитним договором №2968742 від 16.08.2021 року, що складається із заборгованості за тілом кредиту 12 000,00 грн. та заборгованості за відсотками у межах строку кредитування у сумі 7 164,00 грн., що відповідає погодженому розміру вказаному у п.2.4.3. кредитного договору.
Згідно з положеннями ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу
Відповідно до ч. 1 ст. 141, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Позивач заявив вимогу про відшкодування судового збору в розмірі 2 422,40 грн., сплаченого ним при подачі позову, оскільки позов підлягає частковому задоволенню, суд, з урахуванням ч.1 ст.141 ЦПК України щодо пропорційності стягнення судового збору, вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати в сумі 914,50 грн. (26 645,25 х 2 422,40 : 70 580,22).
У відповідності до положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Водночас, в силу вимог ч.4 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
На підтвердження понесених позивачем витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду було надано Договір про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024 року; Прайс-лист Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс», затверджений Рішенням Загальних зборів №01-11/2023 від 01.11.2023 року; Заявку на надання юридичної допомоги №540 від 01.09.2025 року; Витяг з Акту №14 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025 року.
Однак, суд вважає, що розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу є завищеним, оскільки додані до позову письмові докази не є такими, збирання яких вимагає надмірних зусиль, як і їх кількість.
У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
З урахуванням переліку наданих послуг адвокатом, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає необхідним зменшити понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу до 15 000,00 грн. Під час прийняття такого рішення судом також враховані вимоги ч.ч. 4, 5 ст.137 ЦПК України, складність вказаної справи, що адвокат є кваліфікованим юристом з повною вищою юридичною освітою, який має стаж роботи в галузі права не менше двох років, а також відсутність судових засідань за участю представника позивача, що може призвести до неправомірного збагачення позивача за рахунок відповідача.
На підставі викладеного та керуючись статтями 512, 514, 516, 525, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України, статтями 2, 10, 12, 13, 19, 43, 44, 49, 76-83, 133, 141, 258, 259, 263-265, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договорами №101279952 від 29.09.2021 року, №2968742 від 16.08.2021 року у розмірі 26 645,25 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» витрати зі сплати судового збору в сумі 914,50 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
позивачка - Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (код ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження:01133, м. Київ, вул. Мечнікова, будинок 3, офіс 306)
відповідачка - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Повне рішення складено та підписано 09.03.2026 року.
Суддя О.В. Федорова