Справа № 493/2324/25 
Провадження № 2/493/306/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року    м. Балта Одеської області
Балтський районний суд Одеської області в складі:
ГОЛОВУЮЧОГО – СУДДІ ІЛЬНІЦЬКОЇ О.М.
ЗА УЧАСТЮ СЕКРЕТАРЯ ЖУКОВСЬКОЇ О.І.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом до суду сторін в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

22.12.2025 року ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулося до Балтського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23.01.2025 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 168557, згідно якого банком останній надано грошові кошти в сумі 13334 грн. шляхом переказу коштів у безготівковій формі на платіжну картку № НОМЕР_1 . ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі.
Взяті на себе зобов`язання, відповідно до кредитного договору відповідач не виконала, тобто не надала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим, утворилася заборгованість. 
16.04.2025 року ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу № 16042025, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» відступило право вимоги до відповідача за кредитним договором № 168557 від 23.01.2025 року ТОВ «Юніт Капітал». 
Таким чином, ТОВ «Юніт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача.
Загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача, становить 18767,70 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту – 11810,76 грн., заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом – 5805,94 грн., заборгованість по комісії – 401 грн., заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи) – 750 грн.
Посилаючись на зазначене та враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором № 168557 в сумі 18017,70 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту – 11810,76 грн., заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом – 5805,94 грн., заборгованість по комісії – 401 грн., а також понесені ним витрати на сплату судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 7000,00 грн.
Оскільки позовна заява подана через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд», тому позивач самостійно направив відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів рекомендованим листом з описом вкладення, надавши суду докази їх надсилання.
Ухвалами судді від 08.01.2026 року постановлено відкрити провадження в даній цивільній справі, розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
Зазначена ухвала про відкриття провадження у справі надсилалась відповідачу рекомендованим листом на її зареєстрованою адресою проживання: АДРЕСА_1 . Однак на адресу суду з поштового відділення Укрпошта повернувся конверт із зазначеною ухвалою з відміткою «адресат відсутній».
Оскільки відповідач не отримала ухвалу про відкриття провадження у справі, тому ухвалою судді від 02.02.2026 року постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом до суду сторін. Зазначена ухвала суду разом з судовою повісткою про виклик в судове засідання на 17.02.2026 року були надіслані відповідачу рекомендованим листом на його зареєстровану адресу проживання. Однак на адресу суду з поштового відділення Укрпошта повернувся конверт із зазначеною ухвалою з відміткою «адресат відсутній».
Оскільки іншими належними даними про зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідача суд не володіє, тому про дату, час і місце проведення судових засідань вона повідомлялася шляхом розміщення на офіційному сайті Балтського районного суду Одеської області оголошення про виклик її як відповідача в судові засідання на 17.03.2026 року та 18.03.2026 року.
Представник позивача в судові засідання не з`явився, але у позовній заяві просив суд розгляд справи здійснювати за його відсутності, зазначивши, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судові засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву та будь-яких заяв чи клопотань до суду не подала, про поважність причин своєї неявки в судові засідання суду не повідомила.
У зв`язку з неявкою в судові засідання відповідача та неповідомленням суду про поважність причин своєї неявки, ненаданням відповідачем відзиву на позов судом застосовано відповідно до ст. 280 ЦПК України заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши докази, надані позивачем, і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 23.01.2025 між ТОВ «ФК «Кредіплюс»» та відповідачем укладено Кредитний договір № 168557 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.
Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора .
Відповідно до п. 2.2.1. індивідуальної частини договору сума (загальний розмір) кредиту становить 13334,00 грн. надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 10000,50 грн. на № рахунку/картки позичальника № НОМЕР_1 , у національній валюті (далі - рахунок Позичальника); у розмірі 3333,50 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини. 
Відповідно до п. 2.3 індивідуальної частини договору проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 390,00 % річних. Тип процентної ставки фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту позичальником протягом строку кредитування,зазначений в п. 2.6.цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний.
Відповідно до п. 2.4. індивідуальної частини договору знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 грн. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100,00 грн. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено. 
Відповідно до п. 2.5. індивідуальної частини договору комісія за надання кредиту складає 3333,50 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 25,00 % від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено. 
Відповідно до п. 2.6. індивідуальної частини договору загальний строк кредитування за цим Договором складає 84 дні з 23.01.2025 р. (дата надання кредиту) по 17.04.2025 року. 
Відповідно до п. 3.1. індивідуальної частини договору договір про споживчий кредит, який складається з публічної та індивідуальної частини, а також графіку (ів) платежів набирає чинності з моменту його укладення в електронній формі Сторонами індивідуальної частини і діє до повного виконання Позичальником зобов`язань по цьому Договору. Строк дії цього Договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання Сторонами своїх зобов`язань. 
23.01.2025 року ТОВ «ФК «Кредіплюс»» ініціювало переказ коштів згідно договору на платіжну картку № НОМЕР_1 , що в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію Кредитодавця.
Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується Довідкою ТОВ «ФК «Кредіплюс» про успішність операцій, згідно договору № 1412/22-1 від 14.12.2022 року, укладеного з ТОВ «ФК «Контрактовий дім».
Відповідно до картки обліку виконання договору № 168557 загальна сума заборгованості позичальника становить 18767,70 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту – 11810,76 грн., заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом – 5805,94 грн., заборгованість по комісії – 401 грн., заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи) – 750 грн.
16.04.2025 року ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу № 16042025, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» відступило право вимоги до відповідача за кредитним договором № 168557 від 23.01.2025 року ТОВ «Юніт Капітал». 
Відповідно до реєстру боржників № 4 від 03.07.2025 року до договору факторингу № 16042025 від 03.07.2025 року, ТОВ «Юніт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 18767,70 грн.
На виконання ухвали суду про витребування доказів надійшла інформація від АТ «Універсал Банк», відповідно до якої банком було ініційовано детальну перевірку в результаті аналізу операцій здійснених по карті, яка відкрита на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за період з 23.01.2025 року по 28.01.2025 року була виявлена операція про зарахування грошових коштів у сумі 10000,50 грн.
У п. 5 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті (ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 6 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Положеннями ч.1 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ч.3 цієї статті).
Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
В абз. 2 ч. 1 ст. 638 ЦК України зазначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Як передбачено ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, які передбачені ч. 1 ст. 611 ЦК України.
Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Нормами ч. 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 168557 від 23.01.2025 року, станом на 01.11.2025 року загальна сума заборгованості складає 18767,70 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту – 11810,76 грн., заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом – 5805,94 грн., заборгованість по комісії – 401 грн., заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи) – 750 грн. Однак ТОВ «Юніт Капітал» просило стягнути 18017,70 грн.
Враховуючи зазначене та те, що ОСОБА_1 не сплатила заборгованість за кредитним договором № 168557 від 23.01.2025 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 в сумі 18017,70 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.
Позивач також у своєму позові заявив вимогу про стягнення з ОСОБА_1 понесених ним судових витрат на сплату судового збору в сумі 2422,40,00 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 7000,00 грн.
Як вбачається з наданої платіжної інструкції № 31236 від 18.12.2025 року, за подання даного позову до суду, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Зі змісту ч. 1 ст. 133 ЦПК України вбачається, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України).
Згідно п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Ч. 1 та 2 ст.137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Нормами ч. 3 цієї статті Кодексу передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Позивач на підтвердження понесених ним витрат на правову допомогу надав суду копії: договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025 року, укладеного з Адвокатським бюро «Соломко та партнери», протоколу погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025 року, додаткової угоди № 257707893848 від 11.09.2025 року до договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025 року; акту прийому-передачі наданих послуг від 25.11.2025 року (даний акт є невід`ємною частиною договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025 року), відповідно до яких надано послуги на загальну суму 7000,00 грн. 
Верховний Суд у постанові від 25 липня 2023 року у справі № 340/4492/22 прийшов до висновку, що наявність або відсутність заперечень процесуального опонента проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення лише для розв`язання питання про співмірність судових витрат на правову допомогу, заявлених до відшкодування. Водночас, це не впливає на обов`язок перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим критеріям.
З урахуванням встановлених обставин, на думку суду, у даному випадку розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7000,00 грн., не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову у розумінні приписів п. 4 ч. 4 ст. 137 ЦПК України та є не співмірним з огляду на те, що предмет спору в цій справі не є складним, та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів також не є значними, розгляд справи відбувся у спрощеному провадженні, та представником позивача у позові було заявлено клопотання про розгляд справи без його участі, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на правничу допомогу у розмірі 3000,00грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», оскільки позовні вимоги останнього про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Крім того, суд звертає увагу, що вимога про стягнення витрат на правничу допомогу не є позовними вимогами в розумінні вимог ст. 4 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію», ст. 207, 526, 610-612, 626, 628, 629, 638, 639, 1050, 1054 ЦК України, ст. 81, 89, 133, 137, 141, 223, 258, 259, 263-265, 274, 279, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІТ КАПІТАЛ», адреса місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34, офіс 333, ЄДРПОУ 43541163, заборгованість за кредитним договором № 168557 від 23.01.2025 року в розмірі 18017,70 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн., а всього 23440,10 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повний текст рішення суду складений 19.03.2026 року.

СУДДЯ