ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

13 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/18253/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Кругового О.О., Малиш Н.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу 1 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуації у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 р. (суддя Калугіна Н.Є) в адміністративній справі №160/18253/25 за позовом ОСОБА_1 до 1 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуації у Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії 1 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області щодо не нарахування та невиплати йому індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 р. по 10 червня 2017 р. із застосуванням базового місяця - січень 2008 року та не нарахування і не виплати місячного грошового забезпечення за період з 29 січня 2020 р. по 19 липня 2022 р. та виплачених за вказаний період грошових допомог для оздоровлення, матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань та премій, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 р. у розмірі 2102,00 грн., встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 р.у розмірі 2270,00 грн. та встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 р. у розмірі 2481,00 грн.;
- зобов`язати 1 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 р. по 10 червня 2017 р. із застосуванням базового місяця - січень 2008 року;
- зобов`язати 1 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області здійснити йому перерахунок та виплату місячного грошового забезпечення за період з 29 січня 2020 р. року по 19 липня 2022 р. та виплачених за вказаний період грошових допомог для оздоровлення, матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань і премій із урахуванням посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 р. у розмірі 
2102,00 грн., встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 р. у розмірі 2270,00 грн. та встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 р. у розмірі 2481,00 грн. на відповідний тарифний коефіцієнт, із урахуванням виплачених сум.
В обгрунтування позовних вимог вказав, що за період проходження ним у відповідача служби з 01 грудня 2015 р. по 10 червня 2017 р. йому не було проведено нарахування та виплату індексації грошового забезпечення із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, а за період проходження служби з 29 січня 2020 р. по 19 липня 2022 р. грошове забезпечення та інші виплати, розраховувалися, без врахування показників прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених станом на 01 січня 2020 р., 01 січня 2021 р., 01 січня 2022 р.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. 
У поданій апеляційній скарзі 1 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуації у Дніпропетровській області просить рішення суду першої інстанції скасувати. 
В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказано про відсутність підстав для здійснення позивачу індексації грошового забезпечення із застосуванням базового місяця - січень 2008 р. та обрахунку розміру його грошового забезпечення та інших виплат, із застосуванням розміру прожиткового мінімуму станом на 01 січня 2020 р., 01 січня 2021 р., 01 січня 2022 р. 
Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі. 
ОСОБА_1 проходив службу цивільного захисту у 1 Державному пожежно-рятувальному загоні Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, який повідомив його, що проведення індексації здійснювалося в межах бюджетних асигнувань, а для розрахунку основних і додаткових видів грошового забезпечення за період з 29 січня 2020 р. по 19 липня 2022 р. використовувався прожитковий мінімум для працездатних осіб, визначений станом на 01 січня 2018 р. в розмірі 1762,00 грн.
Не погодившись із нездійсненням індексації грошового забезпечення в період з 01 грудня 2015 р. по 10 червня 2017 р. із застосуванням базового місяця - січень 2008 р., а також із нездійсненням обрахунку грошового забезпечення та додаткових виплат з 29 січня 2020 р. по 19 липня 2022 р. із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня 2020 р., 01 січня 2021 р., 01 січня 2022 р., ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що січень 2008 р. є місяцем підвищення доходу, за яким слід здійснювати позивачу індексацію грошового забезпечення, зокрема, в період з 01 грудня 2015 р. по 10 червня 2017 р. Також суд вказав про наявність обов`язку у відповідача здійснити позивачу перерахунок грошового забезпечення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та премії за період з 29 січня 2020 р. по 19 липня 2022 р., виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня 2020 р., 01 січня 2021 р., 01 січня 2022 р. шляхом їх множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 Постанови КМУ №704.
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність підстав для нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 р. по 10 червня 2017р. із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, то слід зазначити наступне. 
Статтею 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (ст.2 цього Закону).
В силу вимог статей 18 та 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" індексація доходів населення відноситься до державних соціальних гарантій, які є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 р. затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення.
Верховний Суд в постанові від 23 березня 2023 р. у справі №400/3826/21 дійшов висновку, що січень 2008 року, є місяцем підвищення доходу (посадового окладу) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 р. №1294, тому його слід застосовувати до 01 березня 2018 р. - дати наступного підвищення доходу (посадового окладу), для здійснення обчислення індексації грошового забезпечення.
Отже, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги та погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності у відповідача обов`язку здійснити нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 р. по 10 червня 2017 р. із застосуванням базового місяця - січень 2008 року. 
Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність підстав на обрахунок грошового забезпечення та додаткових виплат позивача за період з 29 січня 2020 р. по 19 липня 2022 р. із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня 2020 р., 01 січня 2021 р., 01 січня 2022 р., то слід зазначити наступне.
01 березня 2018 р. набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 4 якої в редакції, чинній на 
момент прийняття (30 серпня 2017 р.) визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
24 лютого 2018 р. набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, якою пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 викладено в новій редакції, яка передбачає, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 р. у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103, яким вносились зміни до пункту 4 Постанови №704.

За правовим висновком Верховного Суду, викладеного в постанові від 17 лютого 2026р. у справі №520/5814/24, починаючи з 29 січня 2020 р. чинна редакція пункту 4 Постанови № 704, в якій передбачено, що для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням, застосовується розрахункова величина "прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року", а не "прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 01 січня 2018 року".
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо наявності у відповідача обов`язку здійснити позивачу обрахунок сум грошового забезпечення, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та премії за період з 29 січня 2020 р. по 19 липня 2022 р., виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня 2020 р., 01 січня 2021 р., 01 січня 2022 р., помноженого відповідний тарифний коефіцієнт згідно постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 р.
Оскільки доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, відсутні підставі, передбаченні статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, для скасування ухваленого ним рішення. 
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу 1 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуації у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025р. в адміністративній справі №160/18253/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 13 квітня 2026 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя О.О. Круговий 

суддя Н.І. Малиш