Справа № 523/22972/25
Номер провадження № 2/521/1890/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді: Шевчук Н.О.,
секретаря судового засідання: Жекової А.О.

за участю учасників справи:
від Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» - не з`явився;
від ОСОБА_1 - не з`явився.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Садова, 31/33, ЄДРПОУ:43311346) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за договором позики
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог позовної заяви.

 
У жовтні 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Пересипського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики №75296957 від 23.06.2021 року у загальному розмірі 7746 грн. 65 коп., а також стягнення витрат зі сплаті судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрат на правничу допомогу у розмірі 4500 грн.
 
Зокрема, позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №75296957 на умовах повернення позики в кінці строку позики, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 2 540,00 грн., строк позики - 14 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована).
 
За доводами позивача, договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису cHJf6sleYh, що був надісланий на вказану відповідачем/позичальником електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». При цьому, кредитодавцем ідентифіковано: позичальник/відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 та електронну адресу на яку в подальшому направлялись одноразові ідентифікатори та встановив, що останній використав/наклав наступні електронні підписи/одноразові ідентифікатори (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) для підписання договорів, а саме підпис cHJf6sleYh - 23.06.2021 11:24:00, що підтверджується довідкою про ідентифікацію. 
 
В подальшому, як вказано позивачем, 19.11.2021 року ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» уклали договір факторингу № 1911 від 19.11.2021 року за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75296957 від 23.06.2021 року, а 03.04.2023 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №75296957 від 23.06.2021 року.
 
За твердженнями позивача, відповідно до реєстру прав вимог від 03.04.2023 року до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 7 796,78 грн., з яких: 2 540,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5 256,78 грн. - сума заборгованості за відсотками. 
 
Позивачем зауважено, що позикодавцем на виконання договору позики №75296957 від 23.06.2021 року, передано відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 2 540 грн. за посередництвом платіжної системи ТОВ «ФК Фінекспрес» проте, позичальником зобов`язання щодо повернення позичених ним коштів не виконані, що стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду.

 
Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

 
Ухвалою Пересипського районного суду міста Одеси від 06.11.2025 року цивільну справу №523/22972/25 направлено до Хаджибейського районного суду міста Одеси за підсудністю.
 
Після надходження позовної заяви, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України.
 
03.12.2025 року справа №523/22972/25 надійшла у провадження судді Шевчук Н.О.
 
Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 04.12.2025 року у справі № 523/22972/25 було відкрито провадження, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні з викликом сторін.
 
25.12.2025 року до Хаджибейського районного суду міста Одеси через підсистему «Електронний Суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №86327), у якому відповідач просив суд позовну заяву ТОВ «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - повернути особі, яка її подала, з мотивів того, що позов підписано особою, право якої на вчинення таких дій від імені ТОВ «Фінпром Маркет» не підтверджено у встановленому законом порядку. Відзив судом долучено до матеріалів цивільної справи.
 
В цей же день, 25.12.2025 року до Хаджибейського районного суду міста Одеси через підсистему «Електронний Суд» від представника відповідача надійшла заява про затвердження мирової угоди (вх. №86328).
 
31.12.2026 року до Хаджибейського районного суду міста Одеси через підсистему «Електронний Суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (вх. №17322), у якій позивач просить суд позовні вимоги ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» задовольнити в повному обсязі. Відповідь на відзив судом долучено до матеріалів цивільної справи.
 
Зокрема, за доводами відповіді на відзив, позивач вказав, що з копії документів, які долучені представником відповідача, вбачається що він дійсно перебуває на військовій службі за контрактом.
 
Проте, на думку позивача, в матеріалах справи не підтверджено наявності у позичальника права на пільги згідно із Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки відповідач є військовослужбовцем, який проходить військову службу за контрактом та не має статусу мобілізованого. Водночас, положення ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» стосуються виключно мобілізованих позичальників та на спірні правовідносини не поширюються.
 
08.01.2026 року до Хаджибейського районного суду міста Одеси електронною поштою надійшло клопотання представника відповідача (вх. №140), у якому останній просить суд вирішити справу з урахуванням вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» стосовно відповідача у даній справі, який є військовослужбовцем.
 
Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 08.01.2026 року у справі № 523/22972/25 відмовлено представнику ОСОБА_1 - адвокату Панчошак Олександру Дмитровичу у задоволенні заяви про повернення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики на підставі п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України; заяву про затвердження мирової угоди, яка подана через підсистему «Електронний суд» 25.12.2025 року (вх.№86328) від представника ОСОБА_1 - адвоката Панчошака Олександра Дмитровича повернуто заявнику без розгляду.
 
Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 08.01.2026 року у справі № 523/22972/25 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» про витребування доказів задоволено; витребувати від АТ КБ «ПриватБанк» інформацію, що містить банківську таємницю.
 
09.02.2026 року до Хаджибейського районного суду міста Одеси від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла витребувана судом інформація.
 
В судове засідання, призначене на 20.02.2026 року учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. За вимогами низки заяв, скерованих до суду, і позивач, і відповідач просили суд розглядати справу без участі їх представників.
 
Суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
 
Згідно до п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
 
Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на сайті Хаджибейського районного суду міста Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.
 
Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
 
Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.
 
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
 
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
 
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
 
Отже, у зв`язку із тим, що судом створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.
 
Згідно приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
 
Дослідивши матеріали справи у змішаній формі (електронній та паперовій), надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд зазначає про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, з відмовою в іншій частині, враховуючи таке.

 
Фактичні обставини, встановлені судом.

 
23.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №75296957, який відповідачем було підписано електронним підписом cHJf6sleYh.
 
Відповідно до п. 1. договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату від суми позики.
 
Пунктом 2 вказаного вище договору сторони погодили параметри та умови позики, параметри, порядок і графік повернення Позики та сплати Процентів: сума позики: 2540 грн.,строк позики: 14 днів, процентна ставка: 1,99 % (базова процентна ставка).
 
Відповідно до п. 4 договору сторони унормували, що проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики.
 
Згідно із п. 5 договору визначено, що підписанням цього договору позичальник підтверджує, що: 5.1. Позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з Офіційними правилами програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (TM «MYCREDIT»), в якій визначені умови застосування зниженої процентної ставки, а також із правилами постійно діючої акції під умовною назвою «OH MY FREEDOM (перша позика 0.01%)» для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (ТМ «MYCREDIT»), розміщених за адресою https://mycredit.ua/ua/akcii/; 5.2. Позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documentslicense/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі; 5.3. позичальник доручає позикодавцю ініціювати списання коштів із відповідного банківського рахунку позичальника із використанням реквізитів платіжних карток, що були зазначені Позичальником при отриманні/поверненні позики, сплаті процентів за користування, та направляти їх на виконання грошових зобов`язань позичальника за цим договором. Позичальник доручає позикодавцю здійснювати таке списання виключно з дати повернення позики. Списання може бути здійснено необмежену кількість разів, але у сумі, що не перевищує фактичної заборгованості Позичальника на день такого списання.
 
Відповідно до п. 12 договору, він укладений дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Договір укладений на взаємовигідних умовах, на принципах ст.ст.6, 627 ЦК України (п. 13 договору). Зміна або припинення в односторонньому порядку договірних зобов`язань повністю чи частково, а також одностороння відмова від їх виконання, не допускаються, окрім випадків, встановлених законом, договором та/або Правилами (п. 14 договору).
 
З додатку № 1 до договору позики № 75296957 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 23.06.2021 року вбачається, що сторони погодили Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, відповідно до якої, станом на 07.07.2021 року позичальник мав повернути позику у розмірі 2543 грн.
 
Згідно довідки про ідентифікацію 23.06.2021 року об 11:24:00 Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" на електронну пошту danekmandev1@ukr.net направлено однаразовий ідентифікатор cHJf6sleYh.
 
Відповідно до довідки ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» від 08.10.2025 року № КД-000057899/ТНПП, останні підтвердило прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою API-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 року, укладеного між Компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції: 1) Дата 23.06.2021 року; 2) Номер платежу 50efecec-9977-444e-9841-c45e44bc9086; 3) Сума 2540.00 грн.; 4) Отримувач ОСОБА_1 - ЕПЗ номер НОМЕР_2 .
 
З копії платіжної інструкції за операцією №50efecec-9977-444e-9841-c45e44bc9086 вбачається, що ТОВ "1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів" на платіжний інструмент НОМЕР_2 перераховано 2540 грн. за допомогою оператора ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНЕКСПРЕС".
 
Також в матеріалах справи наявні Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», станом на 14.05.2021 року.
 
19.11.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» було укладено Договір факторингу № 1911, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75296957 від 23.06.2021 року, що вбачається із наявного у матеріалах справи Реєстру прав вимог №3 (запис №4148).
 
03.04.2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було укладено Договір факторингу № 030423-ФК, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75296957 від 23.06.2021 року, що вбачається із наявного у матеріалах справи Реєстру боржників.
Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем за договором позики № 75296957 від 23.06.2021 року, за період з 23.06.2021 року по 15.10.2025 рік, заборгованість відповідача становить: за тілом позики - 2540 грн., за процентами 5206 грн. 65 коп.
З відповіді АТ КБ «ПриватБанк» від 26.01.2026 року, яка надійшла до суду 09.02.2026 року за вх. №8438 вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 було емітовано картку № НОМЕР_3 .
Відповідно до наданої Банком банківської виписки за період з 23.06.2021 року по 26.06.2021 року, на вказану вище банківську картку було зараховано переказ 23.06.2021 року у розмірі 2540 грн.
Доказів погашення заборгованості ані первісному кредитору , ані позивачу з боку відповідача матеріали справи не містять.
 
Разом з тим, у матеріалах справи наявні і інші письмові документи, а саме: витяг з Наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 10.06.2021 року №150, з якого вбачається, що солдата строкової військової служби ОСОБА_1 було прийнято на посаду водієм першого протитанкового артилерійського взводу першої протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону, з посадовим окладом - 420 грн.
 
З довідки від 14.12.2025 року №2809, виданої ВЧ № НОМЕР_4 вбачається, що старший лейтенант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі по контракту у ВЧ № НОМЕР_4 .
 
Також, інших письмових доказів стосовно спірних правовідносин, які виникли між сторонами, матеріали справи не містять.
 
Окрім наведеного, на підтвердження надання правничої допомоги позивачу до матеріалів позовної заяви додано договір про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025 року, акт прийому - передачі виконаних робіт, що є додатком №1 до договору №25-08/25/ФП від 25.08.2025 року, витяг з акту про приймання -передачі наданої правничої допомоги №4-ФП від 13.10.2025 року, відповідно до якого встановлено види виконаних робіт адвокатом на загальну суму 4500 грн.
 
Предметом спору у даній справі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для стягнення з відповідача на користь позивача нарахованої останнім суми заборгованості за кредитним договором.

 
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

 
В силу ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
 
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.
 
За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 Цивільного кодексу України. За приписами ч. 2 цієї ж статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
 
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
 
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст. 1049 ЦК України).
За приписами ч.1 ст. 1048 ЦК України - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
 
Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
 
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
 
За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
 
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
 
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
 
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
 
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
 
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
 
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
 
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
 
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
 
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
 
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
 
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
 
Відповідно до ч. 1 ст.1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
 
Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено: "Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. "
 
Судом, при розгляді справи також, приймаються до уваги висновки зроблені Верховним Судом України в постанові від 23.03.2020 року (справа № 404/502/18), згідно яких боржник, що отримав повідомлення про передачу прав вимоги за договором не звільняється обов`язку погашення заборгованості, повідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє останнього від обов`язку щодо погашення заборгованості.
 
Судом у даній справі встановлено, що 23.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №75296957, який відповідачем було підписано електронним підписом cHJf6sleYh, на виконання якого позикодавцем було надано позичальнику позику у розмірі 2540 грн., строком на 14 днів з процентною ставкою 1,99 %.
 
Перерахування позики від первісного позикодавця на рахунок позичальника у даному разі підтверджується наявними у матеріалах справи довідкою та відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» та не заперечується відповідачем.
 
В подальшому, як встановлено судом, 19.11.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» було укладено Договір факторингу № 1911, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75296957 від 23.06.2021 року, що вбачається із наявного у матеріалах справи Реєстру прав вимог №3 (запис №4148) та 03.04.2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було укладено Договір факторингу № 030423-ФК, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75296957 від 23.06.2021 року, що вбачається із наявного у матеріалах справи Реєстру боржників.
 
Тобто, право вимоги до позичальника у цьому разі правомірно перейшло до позивача у даній справі.
 
Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем за договором позики № 75296957 від 23.06.2021 року, за період з 23.06.2021 року по 15.10.2025 рік, заборгованість відповідача становить: за тілом позики - 2540 грн., за процентами 5206 грн. 65 коп.
 
Отже, спірні правовідносини у даній справі, як встановлено судом, стосуються повернення отриманої фізичною особою позики у фінансовій установі.
 
Судом у даній справі встановлено та не спростовано відповідачем, що останній ухилився від виконання взятих на себе зобов`язань за договором позики, внаслідок чого у нього утворилась відповідна заборгованість.
 
Зокрема, за тілом позики така заборгованість складає 2540 грн., яку, як вбачається з матеріалів цивільної справи відповідачем ані первісному позикодавцю, ані позивачу як фактору, не повернуто.
 
Разом з тим, як вбачається судом із наявних матеріалів позовної заяви, позивачем нараховано відповідачу відсотки за користування позиченими коштами у розмірі 5206 грн.
 
З приводу нарахування вказаного вище розміру відсотків за користування позиченими коштами, суд зазначає таке.
 
Як встановлено судом, укладаючи договір позики № 75296957 від 23.06.2021 року сторони погодили, що позика у розмірі 2540 грн. надається позичальнику строком на 14 днів з урахуванням базової процентної ставки 1,99 %, процентної ставки за понадстрокове користування позикою - 2,70 %, реальна річна процентна ставка - 3,72%.
 
Як встановлено судом із наданих позивачем до позову Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», порядок подовження строку користування позикою визначено розділом 7 відповідних Правил, за якими, зокрема, п. 7.1. визначено, що позичальник має право подовжити строк користування позикою. За подовження строку користування позикою, позичальник сплачує Товариству проценти на умовах, обраних Позичальником для здійснення певного виду пролонгації.
 
Умови Пролонгації вказуються в Особистому кабінеті позичальника на сайті. При цьому, розмір процентів, що сплачує позичальник при оформленні пролонгації визначаються виходячи з базової процентної ставки, зазначеної у договорі позики, та кількості днів, на яку позичальник бажає оформити Пролонгацію (п. 7.2. Правил).
 
Пунктом 7.6. Правил визначено, що подовження строку користування позикою є неможливим, якщо Товариство відступило право вимоги за договором позики третій особі або звернулося до суду за примусовим стягненням заборгованості.
 
Пунктом 7.12. Правил визначено, що з метою недопущення наслідків понадстрокового користування позикою сторони домовились, що у разі якщо у позичальника на дату закінчення строку позики наявна заборгованість за договором позики і позичальником не оформлено Пролонгацію, строк позики автоматично подовжується на один календарний день (Автопролонгація), 7.13. - строк Автопролонгації обчислюється з дня, що слідує за днем закінчення строку позики. При Автопролонгації змінюється кінцева дата строку позики та кінцева дата строку (терміну) дії договору позики на один календарний день; 7.14. - проценти під час Автопролонгації нараховуються за базовою процентною ставкою, вказаною в договорі позики.
 
Судом встановлено, що відсотки у розмірі 5206 грн. 65 коп. нараховано позивачем станом на 19.11.2021 року, тобто на день передачі права вимоги за заборгованістю відповідача ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» за умовами договору факторингу № 1911 за базовою процентною ставкою.
 
Таким чином, судом встановлено, що проценти позивачем відповідачу за користування позиченими коштами нараховано вірно.
 
Водночас, суд зауважує, що відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів" несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
 
Під час стягнення заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, а не іншими умовами, які дають змогу кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму компенсації, оскільки така непропорційно велика сума компенсації не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
 
Отже, вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає передбаченим у ч.3 ст. 509, ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
 
Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
 
З огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту.
 
Межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 10листопада 2011 року N15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг).
 
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №902/417/18, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення.
 
Також у цій постанові зазначено, що з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, керуючись принципами розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних, як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.
 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦК України).
 
У даному разі, відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем заборгованість відповідача за процентами за користування позикою становить 5206 грн. 65 коп., що є непропорційно високим та призводить до дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, з огляду на що положення п. 2.3 кредитного договору є несправедливими і суперечить принципам розумності та добросовісності, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (майже 50 %), в тому числі і у разі невиконання/неналежного виконання позичальником зобов`язань за цим договором та автопролонгації строку.
 
Таким чином, у даній справі, фактично позивач порушує питання про стягнення з позичальника простроченої заборгованості за нарахованими процентами у розмірі, що у понад 2 рази перевищує розмір простроченої заборгованості за кредитом.
 
Відтак, суд, з урахуванням розумності та справедливості вважає, що з 5206 грн. 65 коп. нарахованих відсотків за користування позикою, заявлених позивачем, стягненню потребує 2500 грн.
 
Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі N 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі N 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі N 209/3085/20).
 
Відтак, у даному разі, суд вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача потребують стягнення 2500 грн. - відсотки за користування кредитними коштами за договором позики №75296957.
 
Отже, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в межах договору позики відповідачем в добровільному порядку ані первісному кредитору, ані позивачу не повернуті, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, яка визначає, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь - який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до переконання, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики в частині стягнення основної суми заборгованості у розмірі - 2540 грн., процентів - 2500 грн. потребують задоволення, з відмовою в іншій частині нарахованих позивачем процентів у розмірі 2706 грн. 65 коп.
 
При цьому, суд зазначає, доводи відповідача про те, що оскільки останній є військовослужбовцем, та в розумінні вимог ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» останньому не мають нараховуватися проценти за користування позикою, не приймаються судом до уваги, враховуючи таке.
 
Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
 
Згідно із роз`ясненнями Національного банку України у листі від 02.09.2014 року №18-112/48620 для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 року №322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
 
Відповідно до роз`яснень Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України Міністерства оборони України (лист від 01.02.2019 року №321/722) зазначено, що документом, який підтверджує призов та проходження військової служби військовослужбовцем з початку і до закінчення особливого періоду, а також підтверджує призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних є військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки.
 
Відтак, враховуючи те, що відповідач перебуває на військовій службі він має право на визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» пільги, гарантії та компенсації, зокрема, на звільнення від обов`язку сплачувати проценти за користування кредитом.
 
Пункт 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу Закон не передбачає, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.
Ці положення внесені до зазначеного Закону України 11.04.2024 року №3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав чинності 18.05.2024 року.
Водночас, до 18.05.2024 року ч. 15 ст. 14 Закону № 2011-ХІІ була викладена в такій редакції: «Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля».
Як встановлено судом у даній справі, а саме з витягу з Наказу командира ВЧ НОМЕР_4 від 10.06.2021 року №150, солдата строкової військової служби ОСОБА_1 , який прибув з ВЧ № НОМЕР_5 АДРЕСА_2 було прийнято на посаду водієм першого протитанкового артилерійського взводу першої протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону, з посадовим окладом - 420 грн.
Тобто, станом на 23.06.2021 року відповідач вже перебував у ВЧ НОМЕР_4 , не був призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, з огляду на що, приписи ч. 15 ст. 14 Закону № 2011-ХІІ на позицію останнього щодо пільг по сплаті процентів за користування позикою не розповсюджувалися.
Окрім того, як встановлено судом, проценти за користування позикою позивачем у відповідному розмірі розраховано до оголошення загальної мобілізацї та введення в Україні воєнного стану. 
Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
 
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).
 
Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
 
Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
 
Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
 
Відповідно до вимог с. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
З огляду на вищевикладене, беручи до уваги те, що під час розгляду справи позивачем підтверджено факт того, що відповідач взятих на себе грошових зобов`язань в строки та обсязі, передбачені договором позики, не виконав, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики є частково обґрунтованими та такими, що потребують часткового задоволення, а саме в частині стягнення тіла позики - 2540 грн., процентів за користування позиченими коштами - 2500 грн., що загалом становить 5040 грн. 
 
В іншій частині позовних вимог, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача нарахованих процентів у розмірі - 2706 грн. 65 коп. слід відмовити.
 
Щодо стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, суд приходить до таких висновків.
 
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
 
Згідно приписів п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
 
Суд констатує, що в матеріалах справи наявний договір про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025 року, акт прийому - передачі виконаних робіт, що є додатком №1 до договору №25-08/25/ФП від 25.08.2025 року, витяг з акту про приймання -передачі наданої правничої допомоги №4-ФП від 13.10.2025 року, відповідно до якого встановлено види виконаних робіт адвокатом на загальну суму 4500 грн.
 
Відтак, враховуючи те, що відповідачем ані заперечень, ані клопотання про зменшення розміру витрат на надання позивачу адвокатом правничої допомоги суду відповідачем у даній справі не надано, вимоги позивача щодо відшкодування таких витрат також потребують задоволення у повному обсязі.
 
Водночас, враховуючи те, що позов судом задоволено частково, на користь позивача з відповідача слід стягнути витрати на правничу допомогу адвоката пропорційно задоволеним вимогам, а саме у розмірі 2925 грн.
 
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
 
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що із ОСОБА_1 належить стягнути суму сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви до суду у розмірі 1574 грн. 30 коп.
 
На підставі викладеного, керуючись ст. 526, 611, 612, 625-627, 1054-1055 ЦК України, ст. 2, 5, 10, 12, 76-81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274-279, 354 ЦПК України, Хаджибейський районний суд міста Одеси
 
ВИРІШИВ:

 
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Садова, 31/33, ЄДРПОУ:43311346) до  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.
 
Стягнути із  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Садова, 31/33, ЄДРПОУ:43311346) заборгованість за договором позики №75296957 від 23.06.2021 року у загальному розмірі 5040 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 2540 грн., сума заборгованості за процентами - 2500 грн.; а також судовий збір у розмірі 1574 грн. 30 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 2925 грн.
 
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Садова, 31/33, ЄДРПОУ:43311346) до  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення відсотків у розмірі 2706 грн. 65 коп. - відмовити.
 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено та підписано 20.02.2026 року.

 
Повні відомості про учасників справи згідно із п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Садова, 31/33, ЄДРПОУ:43311346);
 
Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

 
Суддя Н.О. Шевчук