Справа №932/3151/26
Провадження №3/932/800/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.03.2026 суддя Шевченківського районного суду м. Дніпра Цитульський В.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
в с т а н о в и в :
Формулювання обвинувачення.
ОСОБА_1 , звільнившись з посади командира відділення взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порушення вимог абзацу 2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за видом «щорічна» після звільнення за 2024 рік, а саме 18.02.2026 о 17:30 год, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.
Позиція особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. 
ОСОБА_1 заперечив проти притягнення його до відповідальності з наступних підстав. Його не попереджали про наявність обов`язку подавати декларацію при звільненні, про такий обов`язок йому не було відомо, відповідно він не міг його порушити (відсутня вина).
Окрім того існували поважні причини несвоєчасного подання декларації, зокрема у 2020 році він отримав травми внаслідок падіння з висоти, у 2022 році, захищаючи батьківщину, отримав тяжкі тілесні ушкодження. В наслідок наведеного йому встановлено третю групу інвалідності. Він неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні, проходив реабілітацію та продовжує лікуватися. Він страждає від головних болів, епізодів втрати свідомості, запаморочення, загальної слабкості, порушення пам`яті та концентрації уваги, тощо.
Також ОСОБА_1 просить врахувати, що порушення відбулося в умовах воєнного стану, що супроводжується постійними повітряними тривогами, обстрілами, перебоями електропостачання та доступу до мережі Інтернет.
Окрім цього покликається на малозначність вчиненого ним діяння, наявність на його утриманні неповнолітньої доньки.
Позиція прокурора.
Прокурор вказує про доведення факту вчинення правопорушення та відсутності доказів на підтвердження об`єктивності причин такого порушення, а також на відсутність підстав для закриття провадження.
Застосоване законодавство.
У відповідності до ч.1 ст.172-6 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно примітки до вказаної статті, суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Підпунктом «г» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» визначена така категорія осіб як військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки, особовий склад штатних військово-лікарських комісій.
За приписами ст.68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За приписами ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
У відповідності до ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ч.1 ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Висновки.
Звільнившись 05.10.2024 з посади командира відділення взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто з посади передбаченої пп.«г» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 був зобов`язаний виконати вимоги абзацу 2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» та подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності (до 01.04.2025).
Проте відповідна декларація подана 18.02.2026.
Викладені обставини підтверджується витягами із наказів начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 30.12.2022, від 05.10.2024, Єдиним державним реєстром декларацій та не заперечується ОСОБА_1 .
Заперечення останнього щодо необізнаності про обов`язок подання декларації відхиляється, адже відповідний обов`язок визначний законом і відповідні заперечення не узгоджуються із ст.68 Конституції України. Крім того враховую, що ОСОБА_1 подавалися декларації за 2022, 2023 роки.
Наведені ОСОБА_1 причини несвоєчасного подання декларації не свідчить про наявність об`єктивних перешкод для подання декларації, зокрема із наданих документів вбачається факт його лікування у період з 21.02.2025 по 03.03.2025, а також в інші періоди, які не охоплювалися стоком виконання обов`язку поданні декларації (з 01.01.2025 01.04.2025).
Відтак відсутні докази, які б вказували на існування об`єктивних для ОСОБА_1 , незалежних від його волі обставин, які б перешкоджали подати декларацію та існували постійно з 01.01.2025 01.04.2025.
Щодо доводів про застосування ст.22 КУпАП виходжу із наступного, корупційні правопорушення суперечать принципам запобігання та протидії корупції, можуть мати наслідком підрив авторитету органів державної влади та місцевого самоврядування.
Ураховуючи наведене, з урахуванням тривалості пропущеного строку виконання обов`язку щодо подачі відповідної декларації вважаю відсутніми підстави для визнання вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення малозначним.
Враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, особу ОСОБА_1 , який є учасником бойових дій, інвалідом третьої групи, утримує неповнолітню доньку, вважаю правильним обмежитися накладенням стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі.
ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
З огляду на наведене, суддя 
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Дніпра.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.
Суддя            В.І. Цитульський