ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 р.	Справа № 520/33065/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Жигилія С.П. , Макаренко Я.М. ,
за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.
представників сторін: позивача - Пустового М.В., Загребельного Р.В., відповідача - Жадан А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2025, головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В., м. Харків, повний текст складено 14.11.25 року по справі № 520/33065/24
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління ДПС у Харківській області  треті особи  Товариство з обмеженою відповідальністю «КСТ-АВТО» , ОСОБА_2 
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС в Харківській області (далі – ГУ ДПС в Харківській області, відповідач, контролюючий орган), треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «КСТ-АВТО» (далі – ТОВ «КСТ АВТО»), ОСОБА_2 (далі – ОСОБА_2 ), в якому просив суд:
- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 09.08.2024 № 00453282410 на суму штрафних (фінансових) санкцій 1241503,97 грн;
- стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Харківській області судовий збір за подання цього позову в розмірі 9932,04 грн, витрати на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування позовних вимог зазначив про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 09.08.2024 № 00453282410 (далі – ППР), як такого, що прийнято протиправно, без розгляду по суті направлених листом від 08.08.2024 заперечень позивача на акт перевірки, що є порушенням підпункту 86.7.4 пункту 86.7 статті 86 та підпункту 87.7.5 пункту 87.7 статті 87 Податкового кодексу України (далі - ПК України) та призвело до невідповідності висновків акту 32593/20-40-24-10-07/3186916853 від 11.07.2024 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків — фізичної особи ОСОБА_1 (податковий помер НОМЕР_1 ) з питань дотримання вимог валютного законодавства за період діяльності з 07.06.2023 по 01.07.2024 за контрактом від 17.11.2022 № 22CUI798 (дата операції – 09.12.2022) (далі – Акт перевірки) дійсним обставинам справи, що підтверджується змістом документів, які перевірялись.
Переконував, що відповідно до договору комісії № 4 від 17.11.2022 безпосередньо відповідальним за подання та заповнення ВМД від 02.03.2023 № 23UA209180007250U2 до митного органу є ТОВ «КСТ-Авто», що свідчить про відсутність вини ОСОБА_1 у некоректному заповненні ВМД від 02.03.2023 № 23UA209180007250U2 та неподанні до митного органу документів по зовнішньоекономічному контракту від 17.11.2002 № 22CUI798, що залишилось поза увагою контролюючого органу при складенні Акту перевірки.
Вважав необґрунтованим висновок контролюючого органу про те, що ОСОБА_2 доручив здійснити купівлю автомобілю громадянину ОСОБА_3 , видавши на його ім`я нотаріально посвідчену довіреність від 24.02.2023, оскільки відсутні будь-які письмові докази того, що ОСОБА_3 здійснив купівлю автомобіля на користь ОСОБА_2 у компанії Qingdao Uniland Import & Export Со., Ltd, або ж у іншої особи, уклав будь-який правочин з купівлі автомобіля, оплати такого автомобіля, його замовлення тощо, при цьому, довіреністю від 24.02.2023 ОСОБА_3 було уповноважено лише здійснити оформлення митних документів, декларацій, розмитнення та постановки на реєстраційний облік автомобіля, у зв`язку з чим, його і було вказано у графі 8 ВМД від 02.03.2023 № 23UA209180007250U2 як вантажоодержувача.
Зазначив, що розпискою від 06.12.2022, а також листом Головного сервісного центру МВС України від 30.09.2024 № 31/2711АЗ-28589-2024 підтверджуються обставини щодо здійснення оплати ОСОБА_2 грошових коштів на користь комісіонера ФОП ОСОБА_1 , а також фактичного ввезення та оформлення транспортного засобу VOLKSWAGEN ID.4 CROZZ, 2022 року випуску, VIN НОМЕР_2 , потужність двигуна 150 кВт, на територію України саме по договору комісії, укладеному ОСОБА_1 з ОСОБА_2 ..
Крім того, звернув увагу, що рекомендоване поштове відправлення № 0600940754167, у якому містився Акт № 32593/20-40-24-10-07/3186916853 від 11.07.2024, отримано позивачем лише 29.07.2024, отже, ОСОБА_1 мав належні правові підстави для поновлення контролюючим органом встановленого пунктом 86.7 ПК України строку на подання та розгляд контролюючим органом письмових заперечень на Акт податкової перевірки № 32593/20-40-24-10-07/3186916853 від 11.07.2024, що не було враховано відповідачем.
Вказана обставина, на переконання позивача, є достатньою підставою для визнання протиправним та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 09.08.2024 № 00453282410.
Повідомив, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у цій справі має не перевищувати 30000 гривень та остаточно буде визначений в порядку, передбаченому частиною 7 статті 139 КАС України.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2025 по справі №520/33065/24 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області, за участі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариства з обмеженою відповідальністю “КСТ-АВТО” та ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовлено.
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2025 у справі № 520/33065/24 – скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Вирішити питання про стягнення з відповідача документально підтверджених судових витрат за рахунок його бюджетних асигнувань.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги наполягав на необґрунтованості викладених в Акті перевірки висновків податкового органу, яким не враховано обставини того, що ОСОБА_1 , будучи комісіонером по договору комісії міг подати документи на митне оформлення автомобіля до ДМС України як самостійно, так і через обраного ним митного брокера (декларанта ТОВ «КСТ-Авто»), що і мало місце у даному випадку, оскільки ОСОБА_1 не володіє спеціальними знаннями у митній справі. При цьому, відповідальною особою за правильне оформлення митних формальностей при ввезенні товару був ОСОБА_2 (комітент), а відповідальним за подання та заповнення ВМД від 02.03.2023 № 23UA209180007250U2 - ТОВ «КСТ-Авто», у зв`язку з чим, ОСОБА_1 не могло бути інкриміноване контролюючим органом порушення законодавства про ЗЕД через некоректне заповнення ВМД від 02.03.2023 № 23UA209180007250U2.
Вважав невмотивованими посилання контролюючого органу на неможливість давати оцінку дійсності договору комісії від 17.11.2022 № 4 та його дoдaткaм через відмінність підписів ОСОБА_2 на договорі комісії та на нотаріально посвідченій довіреності на ім`я ОСОБА_3 від 24.02.2023, оскільки такі твердження не підкріплені жодним письмовим доказом у матеріалах податкової перевірки, а відтак, не можуть слугувати підставою для визначення наявності чи відсутності складу податкового правопорушення у діях платника податків ОСОБА_1 .
Стверджував, що позивач звертався із заявою від 16.01.2024 до уповноваженої особи декларанта ТОВ «КСТ-Авто» з метою внесення належних змін до ВМД від 02.03.2023 №23UA209180007250U2 в частині зазначення саме позивача особою, що здійснила купівлю/ввезення автомобіля в інтересах ОСОБА_2 за договором комісії № 4 від 17.11.2022, однак, листом Львівської митниці ДМС України № 7.4–2/7.4–28–09 -02/13/1787 від 17.01.2024 у внесенні змін до митної декларації будо відмовлено з формальних підстав.
На думку позивача, фінансова відповідальність суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності у вигляді нарахування пені можлива виключно у випадках порушення встановленого строку повернення валютної виручки, або ж у випадку не надходження товару за зовнішньоекономічним контрактом у межах граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати) такого товару, що не мало місце у спірних правовідносинах, оскільки ОСОБА_1 , в інтересах третьої особи у справі, було фактично сплачено за товар по зовнішньоекономічному контракту, а іноземним контрагентом було ввезено такий товар на митну територію України, де ОСОБА_2 було здійснено його митне оформлення та реєстрацію за собою згідно з умовами укладеного з позивачем договору комісії.
У надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу, відповідач вважав, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просив у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2025 залишити без змін.
В обґрунтування відзиву зазначив, що граничною датою подання заперечень на Акт перевірки є 08.08.2024, однак, позивачем подано їх 13.08.2024, тобто з пропущенням строку, встановленого пунктом 86.7 статті 86 ПК України, а тому, з огляду на те, що ПК України не передбачено поновлення платникам податків строків для подання заперечень на акти перевірок, контролюючий орган не мав підстав для розгляду таких.
Зауважив, що відмова у розгляді заперечень на Акт перевірки була оформлена листом ГУ ДПС від 15.08.2024 № 37241/6/20-40-24-10-17, який було направлено на вказану особисто позивачем адресу ( АДРЕСА_1 ) рекомендованим листом з повідомленням про вручення (номер поштового відправлення 0600953295196), яке 09.09.2024 було повернуте до ГУ ДПС в Харківській області з відміткою «за закінченням терміну зберігання» відповідно до інформації із системи відстеження відправлень АТ «Укрпошта». Тобто, у поданих відповідачу запереченнях на Акт перевірки позивачем була зазначена адреса, на яку він просив надати відповідь за результатами їх розгляду, проте за цією адресою поштова кореспонденція ним фактично не отримується.
Переконував, що проведеною перевіркою підтверджено, а позивачем не спростовано обставини порушення позивачем, як резидентом, законодавчо встановленого строку розрахунків за імпортним контрактом від 17.11.2022 № 22CUI798, укладеним з нерезидентом фірмою Qingdao Uniland Import & Export Co., Ltd, у сумі 33950 Доларів США.
Стверджував, що за результатами перевірки була встановлена відсутність зв`язку між ВМД від 02.03.2023 № 23UA209180007250U2 та здійсненою позивачем 09.12.2022 передплатою на користь нерезидента відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах від 06.12.2022 № 3 у сумі 33950 Доларів США, оскільки ВМД від 02.03.2023 № 23UA209180007250U2 не містить жодних відсилок на зовнішньоекономічний контракт від 17.11.2022 № 22CUI798, а має лише посилання на комерційний інвойс від 09.01.2023 № 22CUI798, який виставлений фірмою Qingdao Uniland Import & Export Co., Ltd безпосередньо ОСОБА_2 . Водночас, контрактом від 17.11.2022 № 22CUI798, який укладено між двома сторонами: ПП-ФО ОСОБА_1 та фірмою Qingdao Uniland Import & Export Co., Ltd, не передбачено залучення третіх сторін.
Вважав безпідставними посилання позивача на договір комісії від 17.11.2022 № 4, оскільки відповідно до його умов, ОСОБА_1 був зобов`язаний подати документи для оформлення вантажно-митної декларації за поставкою товару ОСОБА_2 , проте, ВМД від 02.03.2023 № 23UA209180007250U2 не містить даних ОСОБА_1 . Крім того, позивачем не надані документи, які підтверджують обставини фактичних взаємовідносин комітента/комісіонера з ОСОБА_2 , зокрема, здійснення між ними грошових розрахунків. Не додані такі документи і до ВМД від 02.03.2023 № 23UA209180007250U2 в Єдиній автоматизованій інформаційній системі Державної митної служби України.
Стверджував, що надана до ВМД від 02.03.2023 № 23UA209180007250U2 нотаріально-засвідчена довіреність від 24.02.2023 № 661859 уповноважує громадянина ОСОБА_3 (а не ОСОБА_1 ) бути представником ОСОБА_2 з питань придбання (купівлі) за належні йому грошові кошти (як в національній валюті України, так і в іноземній валюті) на його ім`я легкового автомобіля марки Volkswagen, модель ID. 4, VIN НОМЕР_2 . При цьому, вказана довіреність видана без права передоручення повноважень третім особам, а тому посилання позивача на договір комісії від 17.11.2022 № 4, укладений між позивачем та ОСОБА_2 , є недоречним.
Переконував, що договір комісії від 17.11.2022 № 4 виражає наміри сторін, які його уклали, однак не підтверджує факт здійснення господарських операцій, оскільки такий документ не простежується у базах митних органів, не зазначений у ВМД від 02.03.2023 № 23UA209180007250U2, а докази того, що поставка автомобіля за ВМД від 02.03.2023 № 23UA209180007250U2 здійснена на виконання умов договору від 17.11.2022 № 4, у матеріалах справи відсутні.
Враховуючи викладене, наполягав, що з боку контролюючого органу відсутні дії, які порушують права або інтереси платника податків, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.
У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав та мотивів, викладених в останній, та просив суд апеляційної інстанції їх задовольнити.
У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти вимог апеляційної скарги з підстав та мотивів, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив суд апеляційної інстанції відмовити ОСОБА_1 у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що ГУ ДПС у Харківській області листом від 07.08.2023 № 18996/7/99-00-07-05-02-07 отримано податкову інформацію від Національного банку України щодо виявлених фактів порушення ПП-ФО ОСОБА_1 граничних строків надходження товару за зовнішньоекономічним контрактом від 17.11.2022 № 22СUІ798, а саме за операцією - від 09.12.2022 (імпорт).
У зв`язку із отриманням податкової інформації від Державної податкової служби України, оформленої листом від 07.08.2023 № 18996/7/99-00-07-05-02-07 (вх. ГУ ДПС від 07.08.2023 №3765/8), ГУ ДПС, керуючись п. п. 16.1.7 п. 16.1 ст. 16, п. п. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20, п. п. 1 п. п. 73.3.1 п. 73.3 ст. 73, п. п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України, було направлено ПП-ФО ОСОБА_1 листа від 21.08.2023 № 43751/6/20-40-24-10-17 із запитом на отримання інформація щодо обставин виявлених порушень.
ОСОБА_1 з 12.02.2024 по 14.02.2024 засобами електронного зв`язку (через електронний кабінет платника податків) надані запитувані контролюючим органом документи, що стосуються зовнішньоекономічної операції від 09.12.2022 за контрактом від 17.11.2022 № 22СUІ798.
Наказом Головного управління ДПС у Харківській області від 23.04.2024 № 1656-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 )», призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки діяльності платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ), податкова адреса: АДРЕСА_2 , з питань дотримання вимог валютного законодавства за період діяльності з 07.06.2023 до 01.07.2024 за контрактом від 17.11.2022 № 22СUІ798 (дата операції - 09.12.2022).
Засвідчену копію наказу Головного управління ДПС у Харківській області від 23.04.2024 № 1656-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків -фізичної особи ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 )» 26.04.2024 направлено ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення через національного оператора поштового зв`язку України АТ «Укрпошта» згідно з приписами статті 42, пункту 79.2 статті 79 ПК України (номер поштового відправлення 0600914098103) на податкову адресу (зареєстроване місце проживання): АДРЕСА_2 .
Повідомлення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 23.04.2024 № 197 направлено 26.04.2024 ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення через національного оператора поштового зв`язку України АТ «Укрпошта».
Контролюючим органом складено за результатами перевірки Акт від 11.07.2024 №32593/20-40-24-10-07/3186916853, в якому зазначено, що ПП-ФО ОСОБА_1 , не надав до перевірки довідки уповноваженої організації (органу) щодо наявності форс-мажорних обставин, або копії позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, або висновку Мінекономіки України не вжив заходів, необхідних для зупинення або припинення нарахування пені за порушення строків розрахунків за контрактом від 17.11.2022 № 22CUI798 (дата операції - 09.12.2022).
Документальною позаплановою невиїзною перевіркою не встановлено ознак проведення ПП-ФО ОСОБА_1 товарообмінних (бартерних) операцій під час виконання умов імпортного контракту від 17.11.2022 № 22CUI798 (дата операції - 09.12.2022), ознак проведення ПП-ФО ОСОБА_1 операцій з давальницькою сировиною під час виконання умов імпортного контракту від 17.11.2022 № 22CUI798 (дата операції - 09.12.2022), а також надходження товару за імпортним контрактом ПП-ФО ОСОБА_1 від 17.11.2022 № 22CUI798 (дата операції - 09.12.2022). Таким чином, дебіторська заборгованість станом на момент реєстрації результатів перевірки становить 33950 Доларів США. 
Відтак, за результатами проведеної документальної позапланової перевірки встановлено порушення позивачем вимог частини 3 статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», з урахуванням пункту 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5, пункту 14 прим. 2 постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», в частині дотримання законодавчо встановленого строку розрахунків за імпортним контрактом від 17.11.2022 № 22CUI798, укладеного з нерезидентом фірмою Qingdao Uniland Import & Export Co., Ltd, юридична адреса: Room 348, Floor 3, Office Building, No 43 Beijing Road, Qianwan Bonded Port Area, Qingdao Area, China (Shandong) Free Trade Zone (A) China, у сумі 33950 Доларів США на 391 день, у зв`язку з чим контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.08.2024 № 00453282410 про нарахування пені у розмірі 1241503,97 грн.
Позивач, вважаючи податкове повідомлення-рішення від 09.08.2024 № 00453282410 протиправним, звернувся з цим позовом до суду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не спростовано доводів контролюючого органу про порушення ОСОБА_1 положень валютного законодавства, відтак, за висновками суду, податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 09.08.2024 № 00453282410 прийняте в межах повноважень контролюючого органу та у відповідності до норм чинного законодавства.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Колегією суддів встановлено, що спірні правовідносини виникли внаслідок нарахування контролюючим органом позивачу штрафних санкцій у вигляді пені у зв`язку із отриманням інформації Національного банку про ненадходження у встановлені законом строки на митну територію України транспортного засобу VOLKSWAGEN ID.4 CROZZ, 2022 року випуску, VIN НОМЕР_2 , потужність двигуна 150 кВт, за який нерезидентом фірмою Qingdao Uniland Import & Export Со., Ltd від ОСОБА_1 отримано передплату відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах від 06.12.2022 № 3 у сумі 33950 Доларів США, про що відображено в Акті перевірки.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовано Податковим кодексом України.
Також ПК України визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до підпункту 19-1.1.1 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи, зокрема, здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.
Виходячи зі змісту підпункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Положеннями підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Згідно з пунктами 79.1 та 79.2 статті 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. 
За приписами підпункту 78.1.1 пункту 78.1 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Колегією суддів встановлено, що підставою для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 слугувало отримання податкової інформації (лист Державної податкової служби України від 07.08.2023 № 18996/7/99-00-07-05-02-07), наданої Національним банком України щодо порушення позивачем валютного законодавства за період діяльності з 07.06.2023 по 01.07.2024 за контрактом від 17.11.2022 № 22CUI798 та наказ ГУ ДПС від 23.04.2024 № 1656-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків – фізичної особи ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 )».
Підстави проведення перевірки позивачем не оскаржуються. Водночас, через не розгляд заперечень на Акт перевірки, ОСОБА_1 вважає порушеним порядок її проведення, що на його думку призвело до неправомірних висновків про допущення ним порушення вимог частини 3 статті 13 Закону № 2473-VIII, зокрема, недотримано законодавчо встановлені строки розрахунків за імпортним контрактом від 17.11.2022 № 22CUI798, укладеним з нерезидентом фірмою Qingdao Uniland Import & Export Со., Ltd, у сумі 33950 Доларів США на 391 днів.
Колегією суддів встановлено, що 11.07.2024 ГУ ДПС в Харківській області було направлено примірник Акту перевірки на податкову адресу позивача (вул. Яснополянська, буд. 21, м. Харків) рекомендованим листом з повідомленням про вручення (номер поштового відправлення № 0600937423672) через національного оператора поштового зв`язку України АТ “Укрпошта”.
Згідно з положеннями абзацу другого пункту 86.4 статті 86 ПК України Акт (довідка) документальної невиїзної перевірки не пізніше наступного робочого дня після його реєстрації вручається особисто платнику податків чи його представникам або надсилається у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Пунктом 42.2 статті 42 ПК України визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
За правилами пункту 45.2 статті 45 ПК України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Платник податків, який обирає спосіб взаємодії з контролюючим органом засобами електронного зв`язку в електронній формі, зобов`язаний під час обрання способу взаємодії повідомити контролюючому органу свою електронну адресу (адреси) шляхом внесення цієї інформації до своїх облікових даних через електронний кабінет (пункт 45.3 статті 45 ПК України).
Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата (пункт 42.3 статті 42 ПК України).
Відповідно до положень пункту 42.4 статті 42 ПК України, платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Для осіб, які є фінансовими агентами, листування з контролюючим органом в електронній формі є обов`язковим у випадках, визначених цим Кодексом.
Листування контролюючих органів з платниками податків, зазначеними в абзаці першому цього пункту, які подали заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, а також з фінансовими агентами у випадках, визначених цим Кодексом, здійснюється засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" шляхом надіслання документа в електронний кабінет з одночасним надісланням платнику податків на його електронну адресу (адреси) інформації про вид документа, дату та час його надіслання в електронний кабінет.
Документ, надісланий контролюючим органом в електронний кабінет, вважається врученим платнику податків або фінансовому агенту, якщо він сформований з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та є доступним в електронному кабінеті.
Датою вручення платнику податків або фінансовому агенту документа є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків/фінансовому агенту. У разі якщо доставка документа відбулася після 18 години, датою вручення документа платнику податків/фінансовому агенту вважається наступний робочий день. Якщо доставка відбулася у вихідний чи святковий день, датою вручення документа платнику податків/фінансовому агенту вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.
У разі неотримання контролюючим органом квитанції про доставку документа в електронний кабінет протягом двох робочих днів з дня його надіслання такий документ у паперовій формі на третій робочий день з дня відправлення з електронного кабінету надсилається за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків/фінансового агента рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручається платнику податків/фінансовому агенту (його представнику).
За змістом 42.5 статті 42 ПК України, у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Відповідно до пункту 69.2-2 підрозділу 10 Інші перехідні положення ПК України, документ, надісланий контролюючим органом до електронного кабінету, вважається врученим платнику податків, якщо він сформований з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".
Аналіз вищенаведених норм права дозволяє дійти висновку, що підтвердженням вручення наказу на проведення перевірки, повідомлення про проведення перевірки, Акту перевірки та податкового повідомлення-рішення засобами поштового зв`язку є повідомлення про вручення, яке прикріплюється до примірника документу, а у разі відсутності за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмовою прийняти такі документи, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин - повідомлення про вручення із зазначенням причини невручення.
Підтвердженням надіслання документа засобами електронного зв`язку в електронній формі є квитанція про доставку в текстовому форматі, що свідчить про дату та час доставки документа платнику податків.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до повернутого ГУ ДПС в Харківській області корінця рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення поштове відправлення № 0600940754167, в якому містився примірник Акту перевірки, 25.07.2024 був вручений члену родини позивача (матері) – ОСОБА_4 , що також підтверджується інформацією із системи відстеження відправлень АТ “Укрпошта”.
Згідно з пунктом 81 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою “Судова повістка”), повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату (одержувачу), а в разі його відсутності – будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним.
Отже, контролюючим органом дотримано вимоги законодавства щодо направлення позивачу примірника Акту перевірки, який вважається належним чином врученим ОСОБА_1 25.07.2024.
У розумінні приписів пункту 86.7 ПК України, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).
Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.
З урахуванням викладеного, враховуючи те, що за змістом пункту 86.7 ПК України платник податку у разі незгоди з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, наділений правом подати до контролюючого органу, який проводив перевірку, відповідні заперечення протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки), дату отримання ОСОБА_1 . Акту перевірки 25.07.2024, строк на подання таких заперечень сплив 05.08.2024.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач подав заперечення на Акт перевірки від 11.07.2024 лише 08.08.2024 засобами поштового зв`язку (рекомендованим відправленням 0215400019114), тобто з пропущенням строку, встановленого пунктом 86.7 статті 86 ПК України.
Відмова у розгляді заперечень на Акт була оформлена листом ГУ ДПС від 15.08.2024 № 37241/6/20-40-24-10-17, який було направлено на вказану позивачем адресу ( АДРЕСА_1 ) рекомендованим листом з повідомленням про вручення (номер поштового відправлення 0600953295196). 
Відповідно до статті 42 ПК України, відповідальність за отримання кореспонденції, що надходить на офіційну податкову адресу, лежить на платнику податків.
Отже, з моменту вручення матері позивача листа з Актом перевірки відповідно до норм чинного законодавства такий документ вважається належним чином врученим платнику податків, оскільки саме він повинен забезпечити організацію своєчасного отримання офіційної кореспонденції за своєю податковою адресою.
Затримка передачі документів між членами сім`ї не впливає на встановлені законодавством строки, оскільки це є особистою відповідальністю платника податків, а відлік та обрахунок строків в рамках листування з платником податків визначається фактами вчинення контролюючим органом та поштовим оператором дій з дотриманням встановленого законодавством порядку, а не датами фактичного/фізичного отримання саме платниками податків вмісту поштових відправлень. Податкове законодавство не передбачає можливості переносити початок відліку строку для подання заперечень через, зокрема, передачу документа від одного члена сім`ї іншому.
Таким чином, доводи апелянта про допущення контролюючим органом порушень процедури проведення документальної позапланової невиїзної перевірки в частині не врахування отриманих від платника податку заперечень, є такими, що спростовані під час апеляційного перегляду справи.
Надаючи оцінку викладеним у Акті перевірки доводам про допущення ОСОБА_1 порушень вимог частини 3 статті 13 Закону № 2473-VIII колегія суддів виходить із такого.
Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та відповідальність за порушення ними валютного законодавства регламентовано приписами Закону № 2473-VIII.
Статтею 13 Закону № 2473-VIII врегульовано особливості встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Зокрема частиною першої статті 13 Закону № 2473-VIII встановлено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Згідно із частиною 2 статті 13 Закону № 2473-VIII у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.
Відповідно до частини 3 статті 13 Закону № 2473-VIII у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).
За приписами частини 5 статті 13 Закону №2473-VIII, порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Заходи захисту, запроваджені Національним банком України (далі - Національний банк), порядок їх застосування (порядок здійснення валютних операцій в умовах запроваджених цим Положенням заходів захисту), а також порядок здійснення окремих операцій в іноземній валюті визначено у Положенні про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженому Постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5 (далі по тексту - Положення № 5).
Відповідно до пунктів 21-23 Положення № 5 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
Граничні строки розрахунків, зазначені в пункті 21 розділу II цього Положення:
1) не поширюються на операцію з експорту, імпорту товарів (уключаючи незавершені розрахунки за операцією), сума якої (в еквіваленті за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим Національним банком на дату здійснення операції) є меншою, ніж розмір, передбачений статтею 20 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" (далі - незначна сума), крім дроблення операцій з експорту товарів або дроблення валютних операцій;
2) застосовуються з урахуванням установлених Національним банком за поданням Кабінету Міністрів України, відповідно до абзацу другого частини першої статті 13 Закону України "Про валюту і валютні операції" (далі - Закон про валюту), винятків та (або) особливостей для окремих товарів, та (або) галузей економіки.
Розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного пунктом 21 розділу II цього Положення, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення, у повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в Україні в банку.
Відповідно до статті 7 Закону України “Про Національний банк України” з метою забезпечення надійності та стабільності функціонування банківської системи Правлінням Національного банку України затверджено Постанову про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану від 24.02.2022 № 18 (далі - Постанова № 18).
Пунктом 14-2 Постанови № 18 передбачено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року.
Колегією суддів встановлено, що між фізичною особою – підприємцем ОСОБА_1 (далі - покупець) та Qingdao Uniland Import & Export Co., Ltd (далі - продавець) укладено контракт від 17.11.2022 № 22CUI798 (далі – Контракт), на виконання пункту 1.1 якого продавець продає, а покупець купує електромобілі (далі - товари) відповідно до кількості, комплектуючих деталей та загальної суми фактичної вартості автомобіля, визначеного у рахунку.
За приписами пунктів 2.1, 2.2 Контракту ціна товару за цим договором встановлюється в Доларах США за одиницю (комплект) на умовах постачання INCOTERMS 2010. Ціна на кожну поставку вказується у рахунку. Країна походження – Китай. Загальна вартість контракту становить 300000,00 Доларів США.
Згідно з пунктами 3.1, 3.2, 3.3 Контракту покупець оплачує продавцю за товари передоплату в розмірі 100% вартості товару на основі рахунку. Усі ціни на автомобілі в контракті мають бути вказані у Доларах США. Валюта контракту – Долар США.
Пунктом 4.2 Контракту визначено, що датою поставки вважається дата здійснення митного очищення режим вільного звернення (вантажна митна декларація режим ІМ-40/НД-40).
З наведеного можна дійти висновку, що основним документом підтверджуючим асортимент, кількість, ціну, валюту платежу та умови поставки товару є відповідний рахунок (інвойс).
Відповідно до наданого позивачем до перевірки інвойсу-проформи від 17.11.2022 №22CUI798, виставленого фірмою Qingdao Uniland Import & Export Co., Ltd на ім`я ОСОБА_1 , придбавався автомобіль VW ID. 4 Сrozz Lite Pro/SUV/5 seats сірого кольору, 2022 року випуску, на суму 33950 Доларів США.
Зі змісту платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах від 06.12.2022 № 3 вбачається, що ОСОБА_1 06.12.2022 зі свого розрахункового рахунку № НОМЕР_3 , відкритого в АТ «Правекс Банк», ініціював переказ коштів у сумі 33950 Доларів США на користь Qingdao Uniland Import & Export Co., Ltd з призначенням: “PREPAYMENT FOR CNTR N 22CUI798 DD 17.11.2022, FOR AN ELECTRIC CAR FOR RESALE, INV: 22CUI798 DD 17.11.2022».
Відповідно до інформації від Національного банку України фактично платіж було проведено 09.12.2022 (т. 1 а. с. 71).
З урахуванням викладеного та вищенаведених норм чинного законодавства України, граничний строк поставки товару, оплаченого платежем від 06.12.2022 у сумі 33950 Доларів США, для ОСОБА_1 становив – 06.06.2023 (включно).
Наданою ОСОБА_1 вантажно-митної декларації (ВМД) від 02.03.2023 №23UA209180007250U2, оформленою на Львівській митниці, підтверджено, що через митний кордон України направлявся товар: автомобіль легковий новий, оснащений виключно електричним двигуном – 1 шт; марка Volkswagen, модель ID. 4 CROZZ Lite Pro; номер кузова НОМЕР_2 ; календарний рік виготовлення – 2022; тип двигуна – електричний; призначений для перевезення пасажирів; загальна кількість місць – 5.
Вантажовідправник у вказаній ВМД не зазначений, одержувачем виступав ОСОБА_3 (податковий номер НОМЕР_4 ).
Представником декларанта вказано ТОВ «КСТ Авто» (код за ЄДРПОУ 43782786).
Особою, відповідальною за фінансове регулювання - ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_5 ) (т. 1 а. с. 21).
Вартість товару (поле «22» ВМД) – 33950 Доларів США.
У графі «44» "Додаткова інформація/подані документи/сертифікати і дозволи" ВМД від 02.03.2023 № 23UA209180007250U2 наявні посилання на інвойс від 09.01.2023 № 22CUI798, контракт від 09.01.2023 № 22CUI798, заяву про транспортні витрати від 02.03.2023, квитанцію про сплату платежів за митне оформлення від 01.03.2023 № 296, б/н від 24.10.2022, довіреність HCE 661859 від 24.02.2023 № 661859, перепустку Е-112128 від 01.03.2023, фото від 02.03.2023, P24F899163570D86679 від 01.03.2023, GA583653 від 29.06.2021, АЮ 109948 від 21.09.09 та ВО815100 від 12.12.01. 
З аналізу вказаної ВМД від 02.03.2023 № 23UA209180007250U2 вбачається, що вона не містить відомостей щодо зовнішньоекономічного контракту від 17.11.2022 № 22CUI798, за яким стороною є позивач, при цьому, безпосереднім одержувачем вантажу вказано ОСОБА_3 , а митне оформлення здійснювалось ТОВ «КСТ-АВТО», як представником довіреного ОСОБА_2 (особи, відповідальної за фінансове врегулювання). 
За твердженнями позивача, вказана розбіжність була наслідком помилки представника ТОВ «КСТ-АВТО», який здійснював митне оформлення легкового автомобіля з електродвигуном марки Volkswagen, модель ID. 4 CROZZ Lite Pro; номер кузова НОМЕР_2 , поставку якого на територію України зі сплатою його вартості організовано ОСОБА_1 на виконання договору комісії від 17.11.2022 № 4, укладеного між позивачем та ОСОБА_2 .
З цього приводу слід зазначити, що Контракт між ОСОБА_1 та фірмою Qingdao Uniland Import & Export Co., Ltd (далі - продавець), який вказано у ВМД від 02.03.2023 № 23UA209180007250U2, укладено 17.11.2022, при цьому у тексті ВМД вказано дату контракта від 09.01.2023, а дані щодо залучення ОСОБА_1 в якості комісіонера (у т. ч. в частині проведення оплат) відсутні.
Водночас, на виконання ухвали суду першої інстанції від 26.06.2025 Львівською митницею надано заяву про транспортні витрати ОСОБА_2 від 02.03.2024 та дублікат квитанції АТ «Приват Банк» від 01.03.2023 № Р24А899163570D86679 про сплату ОСОБА_2 передоплати митного оформлення (т. 2 а. с. 123-125).
Також митним органом надана до суду копія нотаріально-засвідченої довіреності від 24.02.2023 № 661859, виданої приватним нотаріусом Хмельницького нотаріального округу Латюк І. М., згідно з якою громадянин ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_5 ) уповноважує громадянина ОСОБА_3 (податковий номер НОМЕР_4 ) бути його представником з питань придбання (купівлі) за належні йому грошові кошти (як в національній валюті України, так і в іноземній валюті) на його ім`я легкового автомобіля марки Volkswagen, модель ID. 4, VIN НОМЕР_2 , визначаючи при цьому ціну та умови купівлі на свій розсуд, з правом оформлення митних документів, декларацій, розмитнення та постановки на реєстраційний облік тощо. Довіреність видана без права передоручення повноважень третім особам.
Слід зауважити, що відповідно до графи 8 ВМД від 02.03.2023 №23UA209180007250U2 отримувачем товару є ОСОБА_3 
З аналізу вищенаведених документів вбачається, що передоплата митного оформлення здійснювалась ОСОБА_2 через АТ "Приват Банк", а не ОСОБА_1 через АТ "Правекс Банк", а уповноваженою особою на придбання легкового автомобіля марки Volkswagen, модель ID. 4, VIN НОМЕР_2 та оформлення митних документів був ОСОБА_3 (а не ОСОБА_1 ).
Крім того, у графі 28 "Фінансові та банківські відомості" ВМД від 02.03.2023 №23UA209180007250U2 не зазначено жодної банківської установи, а тому обставини проведення ОСОБА_1 попередньої оплати через АТ "Правекс Банк" за поставлений згідно з ВМД від 02.03.2023 № 23UA209180007250U2 товар, є недоведеними позивачем.
З аналізу вищенаведеного вбачається, що інформація, зазначена у ВМД від 02.03.2023 № 23UA209180007250U2, є відмінною від відомостей, які вказані у наданих позивачем до матеріалів справи копії зовнішньоекономічного контракту від 17.11.2022 № 22CUI798 та інвойсі-проформі від 17.11.2022 № 22CUI798 на підтвердження обставин надходження на митну територію автомобіля, за який позивачем сплачено кошти у сумі 33950 Доларів США.
Отже, зміст ВМД від 02.03.2023 № 23UA209180007250U2 не підтверджує надходження на митну територію України автомобіля марки Volkswagen, модель ID. 4 CROZZ Lite Pro; номер кузова НОМЕР_2 ; календарний рік виготовлення – 2022; тип двигуна – електричний; призначений для перевезення пасажирів; загальна кількість місць – 5., за який Qingdao Uniland Import & Export Co., Ltd у межах контракту від 17.11.2022 № 22CUI798 було отримано кошти у сумі 33950,00 доларів США, сплачені 09.12.2022 ОСОБА_1 зі свого розрахункового рахунку № НОМЕР_3 , відкритого в АТ «Правекс Банк» на підставі платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах від 06.12.2022 № 3.
ОСОБА_1 не надано ані до суду першої ані до суду апеляційної інстанцій документів, які б підтверджували б зворотне.
Беручи до уваги, що саме ВМД від 02.03.2023 № 23UA209180007250U2 в силу вимог пункту 2 частини 1 статті 4 Митного кодексу України є документом, який містить інформацію про митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, а також усі передбачені законодавством відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури, відсутність жодного посилання у вказаній ВМД, як на участь ОСОБА_1 у поставці на митну територію автомобіля, так і на сплату з відкритого в АТ «Правекс Банк» розрахункового рахунку № НОМЕР_3 коштів у сумі 33950 Доларів США відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах від 06.12.2022 № 3, виключає взяття до уваги судом таких обставин.
Посилання позивача на Договір комісії від 17.11.2022 № 4 (далі – Договір комісії), укладений між ним та ОСОБА_2 , колегія суддів вважає таким, що не спростовує висновки податкового органу, з огляду на таке.
Відповідно до пункту 1.1. Договору комісії ОСОБА_1 , як Комісіонер зобов`язується за дорученням ОСОБА_2 , як Комітента за винагороду вчинити від свого імені за рахунок Комітента договір купівлі-продажу Товару у кількості, якості, строки, за цінами, по реквізитах, асортименті і з якісними характеристиками, визначеними в Дорученні (Додаток № 1 до цього Договору).
За приписами пункту 3.2 Договору комісії будучи відповідальним за проведення розрахунків з третьою особою за договором купівлі-продажу імпортного товару, Комісіонер є відповідальним за дотримання порядку проведення розрахунків в іноземній валюті за таким договором, для чого здійснює всі дії, необхідні та належні до вчинення, відповідно до вимог чинного валютного законодавства України та норм валютного регулювання.
Комісіонер зобов`язаний подати документи на оформлення попередньої митної декларації та постійної митної декларації до митного брокера, обраного Комісіонером, або безпосередньо до митниці, отримати та передати Комітенту оригінали попередньої митної декларації та постійної митної декларації та здійснювати усі інші дії, подавати та отримувати будь-які інші документи, заяви для належного оформлення передачі імпортного товару (пункт 3.3 Договору комісії).
Згідно з пунктами 3.4., 3.5. Договору комісії Комісіонер зобов`язаний передати Комітенту все отримане майно по виконаному дорученню, крім випадку, якщо акт приймання-передачі Товару підписується безпосередньо між Продавцем та Комітентом, як Покупцем.
Комітент при цьому зобов`язаний своєчасно здійснювати оплату договірної кількості товару.
Комісійна винагорода і суми, витрачені Комісіонером у зв`язку виконанням Доручення Комітента, повинні бути сплачені Комісіонерові на наступний робочий день від дня виконання договору, або в інший строк, передбачений цим Договором, якщо інше не передбачене Додатком № 2 до цього Договору (пункт 5.4 Договору комісії).
До вказаного Договору комісії позивачем наданий Додаток № 1 - Доручення, згідно з яким ОСОБА_2 доручив ОСОБА_1 на підставі договору комісії від 17.11.2023 № 4 укласти контракт на придбання товару: легковий автомобіль марки VW ID. 4 Crozz Lite Hro/SUV/5 seats тип двигуна електричний. Загальною вартістю, без ПДВ, 33950 доларів США.
Крім того, до Договору комісії надано Додаток № 2 - Тариф, яким визначено, що Комітент зобов`язується виплатити Комісіонеру комісійну винагороду в наступному розмірі і порядку:
1. Розмір грошової винагороди буде дорівнювати різниці між сумою оплати, внесеної Комітентом та витратами на придбання автомобіля.
2. Оплата в розмірі 1300000,00 гривень вноситься до 31.10.2023.
ОСОБА_1 також надано до перевірки рахунок на оплату № 4 від 25.11.2022, виставлений ним до ОСОБА_2 на придбання автомобіля марки VW ID. 4 Crozz Lite Рro/SUV/5 seats на суму 1300000,00 гривень.
При цьому колегія суддів враховує, що ОСОБА_1 не надано, ані на вимогу контролюючого органу, ані до суду документів, що підтверджували б грошові розрахунки між ним та ОСОБА_2 в межах вищезазначеного договору комісії.
Надана позивачем розписка від 06.12.2022 про те, що ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 1241504,00 грн (відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 06.12.2022 становить 33950 доларів США), які відповідно до Договору комісії будуть витрачені на придбання легкового автомобіля марки VW ID.4 Crozz Lite Hro/SUV/5 seats, тип двигуна електричний, не є належним доказом на підтвердження здійснення розрахунків між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 оскільки вказаний документ не надавався до митного оформлення складена та не підписаний ОСОБА_2 , лише ОСОБА_1 . 
Згідно з пунктом 6 розділу ІІ Положення проведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 № 148, суб`єкти господарювання мають право здійснювати розрахунки готівкою протягом одного дня за одним або кількома платіжними документами з фізичними особами – у розмірі до 50000 (п`ятдесяти тисяч) гривень включно.
Оскільки ціна договору становить 1300000,00 грн, відповідні розрахунки за договором комісії між позивачем та ОСОБА_2 мали б бути підтверджені відповідними платіжними документами. Разом з цим, матеріали справи зазначених доказів не містять.
Крім того, відповідно до даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України до ВМД від 02.03.2023 № 23UA209180007250U2 документи, які б підтверджували здійснення грошових розрахунків між ним та ОСОБА_2 , не долучалися.
Слід зазначити, що ВМД від 02.03.2023 № 23UA209180007250U2 не містить відомостей про залучення ОСОБА_1 в якості Комісіонера, однак, за умовами розділу ІІІ Договору комісії, наданого ОСОБА_1 до перевірки, саме ОСОБА_1 був зобов`язаний подати документи для оформлення вантажно-митної декларації за поставкою товару ОСОБА_2 .
З огляду на вищевикладене, наданий позивачем контролюючому органу Договір комісії не може слугувати належним підтвердженням дотримання ОСОБА_1 граничних строків поставки товару. 
Отже, враховуючи те, що граничний строк поставки товару, оплаченого 09.12.2022 платежем від 06.12.2022 у сумі 33950,00 дол. США за контрактом від 17.11.2022 № 22CUI798, для ОСОБА_1 спливав 06.06.2023 (включно), а позивачем не доведено поставку автомобіля VOLKSWAGEN ID.4 CROZZ, 2022 року випуску, VIN НОМЕР_2 , потужність двигуна 150 кВт у законодавчо встановлений термін саме за ВМД від 02.03.2023 № 23UA209180007250U2, колегія суддів погоджується з висновками контролюючого органу про порушення позивачем приписів частини 3 статті 13 Закону № 2473-VIII.
Посилання позивача на лист Територіального сервісного центру № 6841 РСЦ ГСЦ МВС в Хмельницькій області щодо реєстрації 29.04.2023 транспортного засобу VOLKSWAGEN ID.4 CROZZ, 2022 року випуску, VIN НОМЕР_2 , потужність двигуна 150 кВт, на ім`я ОСОБА_2 не є доказом поставки на митну територію України автомобіля ОСОБА_1 за операцією з імпорту товару на суму 33950 дол. США за платіжним дорученням в іноземній валюті від 06.12.2022 № 3 АТ «Правекс Банк», а відтак, не спростовує встановлені Актом перевірки порушення позивачем граничних строків поставки товарів.
Також слід зауважити, що контролюючим органом проводилась перевірка позивача з питань дотримання вимог валютного законодавства за період діяльності з 07.06.2023 по 01.07.2024 за контрактом від 17.11.2022 № 22CUI798 та перевірявся факт дотримання позивачем строку надходження товару на митну територію України за здійсненою ним 09.12.2022 передплатою на користь нерезидента, а не обставини дотримання ОСОБА_2 валютного законодавства при поставці товару за ВМД від 02.03.2023 № 23UA209180007250U2.
Посилання позивача на звернення до уповноваженої особи декларанта ТОВ «КСТ-Авто» з метою внесення належних змін до ВМД від 02.03.2023 № 23UA209180007250U2 в частині здійснення купівлі/ввезення автомобіля саме позивачем в інтересах ОСОБА_2 за договором комісії № 4 від 17.11.2022, на яке отримано відмову у вчиненні таких дій, не є обставиною, яка б звільняла позивача від відповідальності.
Крім того, листом Львівської митниці ДМС України № 7.4–2/7.4–28–09 -02/13/1787 від 17.01.2024 у внесенні змін до митної декларації будо відмовлено, що не оскаржено позивачем.
Отже, за відсутності доказів внесення змін до ВМД від 02.03.2023 № 23UA209180007250U2 у колегії суддів відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 , як резидентом не допущено порушення граничного строку розрахунку, встановленого НБУ, за операцією з імпорту товару за зовнішньоекономічним контрактом від 17.11.2022 № 22СUІ798.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.
Жодних доказів на спростування вказаних в Акті перевірки обставин позивачем ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції надано не було.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про не підтвердження позивачем оригіналами первинних документів поставки автомобіля VOLKSWAGEN ID.4 CROZZ, 2022 року випуску, VIN НОМЕР_2 , потужність двигуна 150 кВт, вартістю 33950,00 дол. США за ВМД від 02.03.2023 № 23UA209180007250U2 у законодавчо встановлений строк розрахунків за імпортним контрактом.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З урахуванням вищевикладених обставин, висновки контролюючого органу про порушення ОСОБА_1 вимог частини 3 статті 13 Закону № 2473-VIII у частині дотримання законодавчо встановленого строку розрахунків за імпортним контрактом від від 17.11.2022 № 22CUI798, укладеного з нерезидентом – фірмою Shandong Everbright Foreign Trade CO., LTD у сумі 33950,00 дол. США на 391 днів, слід вважати доведеними, а відтак податкове повідомлення-рішення форми "С" від 09 серпня 2024 року № 00453282410 про застосування до ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій (пені) у сумі 1241503,97 грн є законним та таким, що скасуванню не підлягає, що зумовлює відмову у задоволенні позову та апеляційної скарги.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується статтею 322 КАС України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Як зазначено в пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
За визначенням, наведеним у статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд прийшов до вичерпних юридичних висновків на підставі встановлених фактичних обставин справи та правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Керуючись ч. 4 ст. 241, ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2025 по справі № 520/33065/24 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова	
Судді	   	С.П. Жигилій   Я.М. Макаренко   	
Повний текст постанови складено та підписано 12.03.2026.