ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

29607, м. Хмельницький, майдан Незалежності, 1, e-mail: inbox@km.arbitr.gov.ua, тел.(0382)71-81-84
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" березня 2026 р. Справа № 924/1126/25 
м. Хмельницький
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Субботіної Л.О. за участю секретаря судового засідання Мізика М.А., розглянувши матеріали справи
за позовом Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" м. Хмельницький
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна енергетична компанія" м. Одеса
про стягнення 1294811,79 грн матеріальної шкоди

Представники сторін:
позивач: Бабіч О.О. - адвокат, діє на підставі ордера серії ВХ № 1106896 від 06.11.2025
відповідач: Левіт В.С. - адвокат, діє на підставі ордера серії ВН №1609730 від 14.11.2025

Рішення приймається 05.03.2026, оскільки в судовому засіданні 11.02.2026 оголошувалась перерва.

В судовому засіданні відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Хмельницької області 07.11.2025 надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна енергетична компанія" про стягнення 1294811,79 грн матеріальної шкоди (збитків). В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 03 вересня 2021 року між сторонами укладено договір підряду №ТЕ-117, предметом якого є виконання будівельно-монтажних і пусконалагоджувальних робіт з модернізації системи телемеханіки об`єктів електричних мереж у Хмельницькій області. Згідно з п.2.1 договору вартість робіт визначена за кошторисом і становить 30 582 000,99 грн (з ПДВ 20 %). Пунктом 2.2 передбачено, що ціна договору є твердою, а розрахунки проводяться на підставі актів виконаних робіт. У п. 2.3 зазначено, що розрахунок вартості здійснюється відповідно до державних будівельних норм і стандартів, зокрема ДСТУ Б Д.1.1-1:2013. У п. 3.3.2 договору передбачено, що підрядник зобов`язаний виконувати роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, державних стандартів і нормативів. Пункт 3.2.2 договору дає замовнику право вимагати відшкодування збитків, заподіяних з вини підрядника, а п. 6.1 передбачає відповідальність сторін за невиконання чи неналежне виконання умов договору згідно із законодавством. Позивач вказує, що роботи за договором № ТЕ-117 були виконані у 2021 році і підтверджені актами приймання виконаних робіт форми КБ-2в та довідками форми КБ-3 за грудень 2021 року. Вартість робіт була повністю оплачена позивачем. За результатами перевірки Західним офісом Держаудитслужби в Хмельницькій області в акті ревізії №06-08/21 від 01.10.2025 встановлено, що при розрахунку вартості пусконалагоджувальних робіт підрядник не застосував обов`язковий коефіцієнт 0,8 (п. 7.5 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013), що необхідно за умови виконання таких робіт під технічним керівництвом виробника обладнання. Унаслідок цього трудові витрати та вартість робіт були завищені. Завищення склало 1 294 811,79 грн, про що свідчить додаток № 14 до акту ревізії. Позивач вказує, що дії відповідача містять усі ознаки господарського правопорушення: порушення договірних та нормативних зобов`язань, завдання реальних збитків у розмірі 1 294 811,79 грн, наявність прямого причинного зв`язку і вина у вигляді недбалості. Ці збитки відповідають формі матеріальної шкоди і підлягають повному відшкодуванню відповідно до ст.ст. 22, 611, 623, 1166, 1212 ЦК України. 23.10.2025 позивач надіслав відповідачу претензію-вимогу №1 із вимогою добровільно відшкодувати завдані збитки в сумі 1 294 811,79 грн. Відповіді на претензію відповідач не надав та кошти не повернув, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із даним позовом.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2025, позовну заяву передано для розгляду судді Субботіній Л.О
Ухвалою суду від 12.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №924/1126/25 в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 12:00 год. 10 грудня 2025 року, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов до 28 листопада 2025 року включно, встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив та наявних у нього доказів до 10 грудня 2025 року включно.
До суду 26.11.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній вказує, що під час виконання договору підрядник діяв добросовісно та відкрито, замовник не був позбавлений можливості залучати будь - яких фахівців для контролю виконання робіт та перевірки їх вартості, як це визначено у п.5.2.1 договору, замовник не був позбавлений можливості внесення змін до проектно - кошторисної документації до початку робіт або під час їх виконання. Відповідач звертає увагу, що за умовами договору позивач мав можливість відмовитись від прийняття робіт. Замовник також не доводить, що підрядник ввів його в оману або підрядник приховав від нього істотні відомості щодо вартості робіт. Відповідач стверджує, що замовник не наводить причин тривалої пасивної поведінки щодо самостійної перевірки правильності обчислення вартості виконаних робіт (біля 4 років). Також відповідач звертає увагу, що акт ревізії Управління від 01.10.2025 №06-08/21 не може враховуватись під час вирішення справи, оскільки ТОВ "Південна енергетична компанія" не було долучено до вказаної ревізії. До товариства не надходили жодні запити щодо надання пояснень чи додаткових документів з питань виконання договору підряду, не проводилась зустрічна звірка за участю ТОВ "Південна енергетична компанія". Тому відповідач вважає, що акт ревізії не є належним доказом порушення відповідачем зобов`язань за договором підряду та спричинення збитків позивачу, не доводить протиправної поведінки відповідача, що унеможливлює застосування до нього відповідальності. Вказує, що вимагаючи повернення частини виконаного за договором, позивач фактично вимагає перегляду ціни договору після його виконання, що є порушенням норм ст. 632 ЦК України. Крім того, позивачем не подано до суду доказів на підтвердження наявності у нього збитків в розумінні ст. 22 ЦК України. Кошти, які позивач просить стягнути з відповідача, отримані останнім як оплата належно виконаних за договором робіт, тому вказані кошти не можуть вважатись збитками.
Позивач у відповіді на відзив від 02.12.2025 вказує, що ревізія проводилась під час контрольного заходу щодо діяльності АТ "Хмельницькобленерго", а не ТОВ "Південна енергетична компанія". Закон не містить обов`язку проводити зустрічну звірку з підрядником. Держаудитслужба встановила факт завищення вартості робіт, а не порушення у діях відповідача як суб`єкта владних повноважень - тому й не було підстав проводити окремий контроль щодо ТОВ "Південна енергетична компанія". Судова практика підтверджує, що акт ревізії є належним доказом, який підлягає оцінці судом. Позивач звертає увагу, що він не намагається переглянути ціну договору, а стягує збитки, спричинені неправомірним завищенням вартості робіт. Завищення вартості робіт за ДСТУ не є дефектом робіт, який можна встановити візуально. Контроль під час виконання робіт стосується якості матеріалів, технології робіт та термінів. Однак перевірка правильності застосування кошторисних нормативів можлива лише шляхом аналізу первинної бухгалтерської документації, контролю нормативних та розрахункових показників та ревізії фінансово - господарської діяльності. Це може виконати лише державний орган контролю або незалежний експерт. Позивач вказує, що позивач дізнався про порушення свого права лише після складання акта ревізії Західним офісом Держаудитслужби, яким встановлено факт порушення, факт завищення робіт та точний розмір збитків.
Ухвалами суду від 10.12.2025, постановленими шляхом занесення до протоколу судового засідання, відмовлено у клопотанні позивача про залучення третьої особи, встановлено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив до 18 грудня 2025 року включно та відкладено підготовче засідання на 15:00 год. 22 грудня 2025 року.
В підготовчому засіданні 22.12.2025 суд постановив ухвали із занесенням до протоколу судового засідання про задоволення клопотання представника позивача про витребування доказів, продовження строку підготовчого провадження на тридцять днів та відкладення підготовчого засідання на 15:00 год. 12 січня 2026 року.
Згідно з ухвалами від 12.01.2026, постановленими шляхом занесення до протоколу судового засідання, суд відклав підготовче засідання на 15:30 год. 21 січня 2026 року.
В підготовчому засіданні 21.01.2026, суд відклав підготовче засідання на 11:15 год. 05 лютого 2026 року, про що постановив ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання.
В підготовчому засіданні 05.02.2026 суд постановив ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 11:30 год. 11 лютого 2026 року.
В судовому засіданні 11.02.2026 суд оголосив перерву до 10:00 год. 05 березня 2026 року, про що постановлено ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання.
До суду 19.02.2026 від представника позивача надійшли додаткові письмові пояснення, в яких останній вказав, що здійснений позивачем перерахунок вартості пусконалагоджувальних робіт має чітко структурований пооб`єктний характер та не є узагальненим або розрахованим умовно. Розрахунок проведено окремо щодо кожного об`єкта будівництва, який фінансувався в межах інвестиційної програми АТ "Хмельницькобленерго" на 2021 рік, із прямою прив`язкою до конкретного пункту цієї програми. Такий підхід забезпечує повну простежуваність руху коштів – від передбачення фінансування в інвестиційній програмі до фактичного відображення вартості робіт в актах приймання виконаних робіт. Представник позивача вказує, що подана суду довідка-перерахунок не є формальним арифметичним зіставленням загальних сум, зазначених у первинних документах. Її зміст відображає повну економічну модель формування вартості пусконалагоджувальних робіт та демонструє, яким саме чином відбувалося штучне збільшення кінцевої договірної ціни. Факт завищення вартості робіт підтверджується не лише внутрішнім аналізом - перерахунком, здійсненим позивачем. Відповідні порушення були встановлені також в ході проведення ревізії, результати якої оформлені актом №06-08/21 від 01.10.2025 року. Позивач вказує, що надана довідка - перерахунок у сукупності з матеріалами справи є належним, допустимим та достовірним доказом у розумінні господарського процесуального законодавства та підтверджує як сам факт порушення, так і розмір заявлених до стягнення збитків. По-перше, довідка ґрунтується виключно на первинних документах, що були складені та підписані сторонами під час виконання договору підряду. По-друге, розрахунок має чітку пооб`єктну структуру та містить прив`язку кожної встановленої суми завищення до конкретного об`єкта будівництва та відповідного пункту інвестиційної програми на 2021 рік. Довідка - перерахунок розкриває не лише кінцевий фінансовий результат, але і сам механізм формування вартості робіт. Розрахунок є арифметично перевіреним. 
З огляду на подання додаткових доказів, долучених до вищевказаних пояснень, з порушенням визначеного ст. 80 ГПК України строку та без клопотання про його поновлення, суд при ухваленні рішення не приймає вказані докази до уваги. 
Представник позивача в судовому засіданні 05.03.2026 підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, що викладені у позовній заяві та відповіді на відзив.
Представник відповідача в судовому засіданні 05.03.2026 заперечив проти позову у повному обсязі з підстав, що викладені у відзиві на позов.
Суд під час розгляду матеріалів справи встановив наступні обставини.
Між Акціонерним товариством "Хмельницькобленерго" (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Південна енергетична компанія" (далі - підрядник) 03.09.2021 укладено договір підряду (далі - договір), згідно з п. 1.1 якого підрядник зобов`язується виконати будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи згідно робочих проєктів "Модернізація системи телемеханіки об`єктів електричних мереж" у Хмельницькій області" (Інвестиційна програма 2021 року - п.III. 1.9., п.III. 1.18., п.III.1.19, п.III.1.20, п.III.1.21, п.III. 1.22, п.III.1.28, п.III.1.29, п.III.1.30, п.III.1.57, п.III. 1.58, п.III.1.62, п.III.1.63, п.III.1.64)), згідно проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підряднику фронт робіт, передати затверджену проектно-кошторисну документацію, прийняти будівельні роботи та оплатити відповідно до умов даного договору.
За умовами п. 2.1 договору договірна вартість робіт визначена згідно кошторису, що є невід`ємною частиною договору і становить 30 582 000 грн 99 коп., в тому числі ПДВ 20% - 5 142 000 грн 16 коп. Ціна договору є тверда, розрахунок згідно акту виконаних робіт.
Відповідно до п. 2.2 договору для визначення вартості виконаних робіт, що підлягає оплаті, застосовується порядок, визначений Державними будівельними нормами, державними стандартами України і вартість визначається по усіх складових, розрахованих у договірній ціні.
Пунктом 2.3 договору визначено, що до початку робіт підряднику перераховується аванс в розмірі 30 % від вартості робіт, зазначеної в пункті 2.3 цього договору на придбання матеріалів протягом 20 банківських дні.
Згідно з п. 2.3.1 договору остаточний розрахунок здійснюватиметься на підставі довідок про вартість виконаних робіт форми КБ-3, протягом 20 банківських днів після приймання та підписання актів виконаних робіт форми КБ-2в з обов`язковим урахуванням державних стандартів України (ДСТУ) та документального підтвердження підрядником вартості обладнання (устаткування).
Підрядник зобов`язаний виконати роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, що визначає зміст та обсяг робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов`язаний виконати всі роботи, визначені в проектно - кошторисній документації (п. 3.1 договору).
За умовами п. 3.2 договору замовник має право вносити зміни до проектно-кошторисної документації до початку робіт, або під час їх виконання, за умови, що додаткові роботи, викликані такими змінами, погоджуються з підрядником.
Відповідно до п. 4.2 договору замовник зобов`язується прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, що оформляється актом (форма КБ-2в і довідка про вартість виконаних робіт форма КБ-3) протягом 5 днів. Обов`язок по складанню акта покладається на підрядника. В разі відмови замовника від прийняття робіт причини відмови обов`язково зазначаються в акті, при цьому підрядник зобов`язаний усунути обґрунтовані недоліки у погоджений із замовником строк. У випадку не усунення недоліків в зазначений строк, замовник має право відмовитись від договору та вимагати відшкодування збитків. Акт прийняття виконаних робіт стає невід`ємною частиною цього договору з моменту його підписання.
Згідно з п. 4.3 договору якщо після прийняття роботи виявлені відступи від умов договору, які не могли бути встановлені при обумовленому способі прийняття, замовник повідомляє про це підрядника протягом 5 днів.
Пунктом 5.2 договору визначені права замовника, зокрема: в будь-який час, повідомивши підрядника, здійснювати контроль і технічний нагляд за відповідністю обсягу, вартості та якості робіт і матеріалів, які підрядник використовує в роботі, умовам договору.
Обов`язки підрядника передбачені у п. 5.3 договору, зокрема: підрядник забезпечує охорону фронту робіт, можливість доступу до нього замовника, інших підрядників, субпідрядників, залучених до виконання робіт згідно з умовами договору підряду, до прийняття закінчених робіт замовником (підп. 5.3.3); для здійснення технічного нагляду та контролю за виконанням робіт на вимогу замовника надавати йому необхідні інформацію та документи. У разі виявлення невідповідності виконаних робіт установленим вимогам замовник приймає рішення про усунення підрядником допущених недоліків або про зупинення виконання робіт (підп. 5.3.4).
Відповідно до п. 5.4.2 договору підрядник має право за письмовою згодою замовника залучати до виконання договору третіх осіб на умовах укладених з ними договорів, відповідаючи перед замовником за результати їх роботи.
Даний договір вступає в дію з моменту його підписання (дати укладення, зазначеної в правому верхньому куті першої сторінки цього договору) і діє до 31 грудня 2021 року, а в частині розрахунків за виконані роботи — до повного розрахунку (п. 8.1 договору).
Договір підписаний сторонами та скріплений відтисками їх печаток.
На виконання умов договору ТОВ "Південна енергетична компанія" виконало роботи щодо облаштування системи телемеханіки для окремих підстанцій загальною вартістю 30582000,99 грн з ПДВ, які були прийняті АТ "Хмельницькобленерго" без будь-яких зауважень, що підтверджується довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2021 року, актами приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року та актами вартості устаткування, що придбавався виконавцем робіт. На зазначених документах міститься також підпис та печатка особи, яка здійснювала технічний нагляд.
Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій проводилась ревізія з окремих питань фінансово - господарської діяльності АТ "Хмельницькобленерго" за період з 01.10.2019 по 30.06.2025, за результатами якої складено акт ревізії №06-08/21 від 01.10.2025. В ході ревізії встановлено, зокрема, що ТОВ "ПЕК" виконувало роботи по темі: "Правила визначення вартості будівництва" - Будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи згідно робочих проектів" Модернізація системи телемеханіки об`єктів електричних мереж" у Хмельницькій області", де АТ "Хмельницькобленерго" виступало замовником. Зазначено, що ТОВ "ПЕК" до виконання робіт залучало субпідрядника ТОВ "Екніс-Інжиніринг". У зв`язку з вищевикладеним, керівнику субпідрядника направлено запит №132206-14/1790-2025 від 07.08.2025 щодо надання копій договору та актів субпідряду по вищевказаному об`єкту. Однак відповідь не надано. Також керівнику ТОВ "ПЕК" був направлений запит № 132206-14/2009-2025 від 18.09.2025 щодо надання підтверджуючих документів щодо вартості використаних матеріальних ресурсів із сертифікатами відповідності, паспортами; підтверджуючих документів на придбання устаткування, яке змонтовано/встановлено на об`єктах будівництва, замовником яких виступало АТ "Хмельницькобленерго", а також документів, що підтверджують роботу машин/механізмів, понесених інших супутніх витрат, договори, первинні документи щодо залучення субпідрядників. Відповідь на запити не надходила.
У акті вказано, що з метою підтвердження вартості устаткування підрядником ТОВ "Південна енергетична компанія" надано замовнику АТ "Хмельницькобленерго" копії видаткових накладних від 30.12.2021 № 349, від 30.12.2021 № 350, згідно яких ТОВ "Екніс-Інжиніринг" поставило устаткування ТОВ "Південна енергетична компанія" з метою виконання робіт за темою: "Модернізація системи телемеханіки об`єктів електричних мереж у Хмельницькій області" на загальну суму 16027454,60 грн.
Згідно автоматизованої інформаційної системи реєстрації податкових накладних, ТОВ "Екніс- Інжиніринг" у якості субпідрядника виконувало будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи згідно робочих проєктів "Модернізація системи телемеханіки об`єктів електричних мереж у Хмельницькій області" для ТОВ "Південна енергетична компанія" - генпідрядник на загальну суму 20079268,33 грн. 
Враховуючи встановлені обставини, в порушення п. 7.5 Правил визначення вартості будівництва (ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013), затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлового господарства України від 05.07.2013 №293, в частині того, що у випадку, якщо пусконалагоджувальні роботи проводяться під технічним керівництвом підприємств-виробників або фірм-постачальників устаткування, до витрат труда, необхідних для виконання пусконалагоджувальних робіт, застосовується коефіцієнт 0,8, завищено вартість виконаних робіт на суму 1 294 811,79 грн.
Враховуючи той факт, що за виконані роботи проведено оплату в повному обсязі, вищевказане порушення призвело до втрат фінансових ресурсів (збитків), завданих АТ "Хмельницькобленерго" на вказану суму.
Додатками до акту ревізії оформлено: запит №132206-14/1790-2025 від 07.08.2025, адресований ТОВ "Екніс-Інжиніринг", щодо надання копій договору та актів субпідряду по об`єкту та запит №132206-14/1790-2025 від 07.08.2025, адресований ТОВ "ПЕК" про надання документів для здійснення державного фінансового контролю (додаток № 13), а також довідку-перерахунок завищення витрат труда при пусконалагоджувального персоналу по об`єкту ТОВ "Південна енергетична компанія" за договором від 03.09.2021 №117, згідно з яким сума завищення вартості виконаних робіт становить 1 294 811,79 грн (додаток № 14).
09.10.2025 Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області направило АТ "Хмельницькобленерго" лист про усунення порушень законодавства, зазначених у акті ревізії, зокрема в зв`язку з завищенням вартості виконаних робіт, необхідно забезпечити відшкодування матеріальної школи (збитків) на користь АТ "Хмельницькобленерго" в сумі 1294811,79 гр з ТОВ "Південна енергетична компанія" відповідно до норм ст.ст. 1166, 1212 ЦК України, в тому числі шляхом проведення позовної роботи. 
Позивач звертався до відповідача з претензією - вимогою №1 від 23.10.2025, згідно з якою АТ "Хмельницькобленерго" вимагало від ТОВ "Південна енергетична компанія" відшкодувати матеріальну шкоду (збитки), завдану завищенням вартості виконаних робіт у розмірі 1294811,79 грн.
У відповідь на вказану претензію ТОВ "Південна енергетична компанія" в листі №ПЕК-11/11 від 07.11.2025 повідомила про належне виконання умов договору. Звернула увагу, що роботи прийняті та оплачені без зауважень, а вимога про сплату додаткових коштів фактично є переглядом ціни договору після його виконання, що згідно ст. 632 ЦК України, є неприпустимим.
Аналізуючи надані докази, пояснення учасників справи, оцінюючи їх у сукупності, суд приймає до уваги наступне.
Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.
Згідно з ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
У ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Відповідно до положень ст. 2 ГПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України підставою для захисту прав (охоронюваних законом інтересів) є їх порушення, невизнання або оспорювання. Отже, задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин наявності в нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорювання) зазначеного права відповідачем з урахуванням належності обраного способу судового захисту.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. 
Частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).
За приписами ст. 611 ЦК України відшкодування збитків є встановленим договором або законом правовим наслідком, що настає у разі порушення зобов`язання.
Частиною 1 ст. 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Для застосування таких правових наслідків порушення зобов`язань як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини. Відсутність хоча б одного з вищезазначених елементів, які створюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов`язань.
При цьому, протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. 
Також відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди.
Отже, при зверненні з позовом про стягнення збитків, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами протиправність (неправомірність) поведінки заподіювача збитків, наявність збитків та їх розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками, що виражається в тому, що збитки мають виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача збитків, а боржник зі свого боку має доводити відсутність своєї вини у заподіянні збитків.
Позивач, звертаючись до суду із даним позовом, просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду (збитки), які заподіяні внаслідок не застосування відповідачем передбаченого пунктом 7.5 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 коефіцієнту 0,8 при розрахунку вартості пусконалагоджувальних робіт, що виконувались за договором підряду №ТЕ-117 від 03.09.2021. На підтвердження вказаних обставин позивач долучив до матеріалів справи акт ревізії №06-08/21 від 01.10.2025 з окремих питань фінансово - господарської діяльності АТ "Хмельницькобленерго" за період з 01.10.2019 по 30.06.2025, складений Західним офісом Держаудитслужби в Хмельницькій області.
Як вбачається з матеріалів справи, між Акціонерним товариством "Хмельницькобленерго" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Південна енергетична компанія" було укладено договір підряду № ТЕ-117 від 03.09.2021, згідно з п. 1.1 якого відповідач зобов`язувався виконати будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи згідно робочих проєктів "Модернізація системи телемеханіки об`єктів електричних мереж" у Хмельницькій області" згідно проектно-кошторисної документації, а позивач зобов`язувався надати підряднику фронт робіт, передати затверджену проектно-кошторисну документацію, прийняти будівельні роботи та оплатити відповідно до умов даного договору.
За умовами п. 2.1 договору договірна вартість робіт визначена згідно кошторису, що є невід`ємною частиною договору і становить 30 582 000 грн 99 коп. Ціна договору є тверда, розрахунок згідно акту виконаних робіт.
На виконання умов договору відповідач виконав роботи щодо облаштування системи телемеханіки для окремих підстанцій загальною вартістю 30582000,99 грн з ПДВ, які були прийняті АТ "Хмельницькобленерго" без будь-яких зауважень, що підтверджується довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2021 року, актами приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року та актами вартості устаткування, що придбавався виконавцем робіт. 
Перевірка фактичного обсягу виконаних робіт та їх вартість, які включені до актів, окрім замовника була проведена також особою, яка здійснювала технічний нагляд.
Позивач, посилаючись на акт ревізії №06-08/21 від 01.10.2025, вказує, що під час виконання пусконалагоджувальних робіт за договором підряду № ТЕ-117 від 03.09.2021 відповідач залучив субпідрядника ТОВ "Екніс - Інжиніринг". Крім того, саме вказане товариство здійснювало поставку устаткування, що використовувалось для виконання зазначених робіт. 
Відповідно до п. 7.5 Правил визначення вартості будівництва (ДСТУ Б Д.1.1-1:2013), затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 293 від 05.07.2013, які були чинними в період дії договору, у випадку, якщо пусконалагоджувальні роботи проводяться під технічним керівництвом підприємств - виробників або фірм - постачальників устаткування, до витрат труда, необхідних для використання пусконалагоджувальних робіт, застосовується коефіцієнт 0,8.
Оскільки такий коефіцієнт не був застосований при розрахунку вартості виконаних робіт, то це призвело до завищення їх вартості та безпідставної сплати позивачем коштів в сумі 1294811,79 грн, які позивач вважає своїми збитками.
Отже, у даній справі необхідно встановити, чи було ТОВ "Екніс - Інжиніринг" постачальником устаткування, що використовувалось для виконання робіт, та чи виконувало вказане товариство, як субпідрядник, пусконалагоджувальні роботи.
Відповідно до ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. 
Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. 
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).
Суд враховує, що позивач не надав в матеріали справи достатніх та допустимих доказів на підтвердження залучення відповідачем до виконання пусконалагоджувальних робіт за договором підряду №ТЕ-117 від 03.09.2021 субпідрядника - ТОВ "Екніс-Інжиніринг" (договору субпідряду, актів приймання виконаних робіт, складених між підрядником та субпідрядником, тощо), а також доказів поставки вказаним товариством устаткування для виконання робіт.
Наявні в матеріалах справи акти вартості устаткування, що придбаваються виконавцем робіт, не містять жодної інформації щодо постачальника (виробника) такого устаткування. В усіх інших наданих позивачем первинних документах також відсутні будь-які відомості щодо залучення відповідачем до виконання робіт субпідрядника ТОВ "Екніс - Інжиніринг", чи придбання у нього устаткування.
Щодо наданого позивачем акту ревізії №06-08/21 від 01.10.2025, то суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 4 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.
Згідно з п. 3 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 № 550 (зі змінами) (далі - Порядок № 550), акт ревізії - це документ, який складається посадовими особами органу державного фінансового контролю, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. 
Пунктом 13 ч.1 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органу державного фінансового контролю надається право, зокрема: перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.
У п. 50 Порядку № 550 в редакції, чинній на момент проведення ревізії, передбачено, що за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав органи державного фінансового контролю вживають заходів для забезпечення: притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності винних у допущенні порушень працівників об`єктів контролю; порушення перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства; звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства; застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 24.04.2018 у справі № 826/3902/15 дійшов висновку про те, що акт ревізії не є документом, що створює правові наслідки для суб`єкта інспектування, але є документом, що фіксує певні факти і обставини, які можуть стати підставою для "законної вимоги" контролюючого органу на адресу підконтрольного суб`єкта або для здійснення цим органом самостійно заходів до усунення виявлених порушень законодавства шляхом звернення до суду в інтересах держави. Подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.05.2018 у справі № 826/3350/17, від 22.05.2018 у справі № 826/18946/14, від 20.06.2018 у справі № 826/5608/17, від 26.03.2020 у справі № 2040/6730/18.
У постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 16.10.2018 у справі №910/23357/17, від 18.02.2020 у справі № 910/7984/16, від 07.12.2021 у справі № 922/3816/19 викладено висновок про те, що акт ревізії Державної фінансової інспекції України не є беззаперечною підставою для задоволення позовних вимог про стягнення збитків, оскільки виявлені таким органом порушення не можуть впливати на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати. Акт ревізії не може змінювати, припиняти договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені укладеними договорами та які підтверджені відповідним актами передачі-приймання наданих послуг. Акт ревізії Державної фінансової інспекції України є документом, складеним з приводу наявності або відсутності відповідних порушень, та містить лише думку органу, який його склав. Викладені в ній висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто акт ревізії не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов договору. Акт ревізії не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися. Акт ревізії є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.
У контексті зазначеного об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 19.12.2025 конкретизувала, що акт ревізії Управління Держаудитслужби (яке є уповноваженим органом державного фінансового контролю), якщо він (акт) складений і оформлений із дотриманням законодавчо встановлених вимог, може бути належним доказом у розумінні статті 76 ГПК України. Такий акт ревізії має оцінюватися судом на загальних підставах, визначених статтею 86 ГПК України, разом з іншими доказами у справі. Акт ревізії є носієм доказової інформації, але не має заздалегідь встановленої сили і не звільняє сторону від обов`язку доведення обставин, на які вона посилається (ч. 1 ст. 74 ГПК України).
Суд зазначає, що сам по собі акт ревізії № 06-08/21 від 01.10.2025, складений за наслідками проведення перевірки діяльності позивача, не визначений законодавством як безумовний доказ господарського чи цивільно-правового правопорушення. Цей документ є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу. При цьому, обставини, вказані в такому акті, в господарському судочинстві повинні підтверджуватися належними доказами відповідно до ст. ст. 73, 74, 76-79 ГПК України.
Зважаючи на викладене, виявлені контролюючим органом порушення без первинних документів не можуть підтверджувати факту, що відповідач не застосував передбачений стандартом коефіцієнт 0,8 та неправомірно завищив вартість виконаних робіт, а сам по собі акт не є доказом того, що ТОВ "Екніс-Інжиніринг" здійснювало поставку устаткування та виконувало пусконалагоджувальні роботи, як субпідрядник.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позивач не довів поданими доказами протиправну поведінку відповідача у вигляді порушення договірного зобов`язання, яке спричинило матеріальні збитки позивачу у розмірі 1294811,79 грн, а відтак відсутній причинно-наслідковий зв`язок між заподіяною шкодою та поведінкою відповідача, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення з відповідача 1294811,79 грн не підлягають задоволенню.
Судові витрати з оплати судового збору згідно з ст. 129 ГПК України покладаються на позивача, у зв`язку з відмовою у позові.
Керуючись ст. ст. 20, 24, 27, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" м. Хмельницький до Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна енергетична компанія" м. Одеса про стягнення 1294811,79 грн матеріальної шкоди відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення. Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 ГПК України.

Повне рішення складено 16.03.2026.

Суддя Л.О. Субботіна 

Рішення надсилається сторонам до ел. кабінетів.