КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2026 року справа №320/63308/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування наказу,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в якому просить суд визнати протиправним (нечинним) та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (пункт 3) від 19.09.2024, № 2088 яким до старшого солдата ОСОБА_2 застосовано (накладено) дисциплінарне стягнення «Сувора догана».
Належним чином повідомлений відповідач у встановлений строк відзиву не надав, маючи об`єктивну можливіть матеріали справи не отримав. Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши обставини справи та оцінивши доводи позивача суд зазначає наступне.
Позивач ОСОБА_3 у жовтні 2023 уклав контракт на проходження військової служби, військову службу за контрактом позивач проходив у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України (Додаток № 1,21,26). Військова частина НОМЕР_1 (скорочено в/ч) є юридичною особою і є військовим формуванням що має найменування - 3-й батальйон оперативного призначення ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З листопада 2023 позивач старший солдат ОСОБА_4 виконував бойове завдання в складі Сил та Засобів Сил Оборони України на території Луганської, Харківської областей, на посаді стрільця-кухара 3-го відділення 2 взводу оперативного призначення 9-ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) НОМЕР_2 батальйону оперативного призначення (Г-212067).
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.09.2024 №2088 на стріл ьця-кухара 3-го відділення 2 взводу оперативного призначення 9-ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 3-го батальйону оперативного призначення старшого солдата ОСОБА_5 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «суворої догани» (Додаток №11).
Підставою видання цього оспорюваного наказу командиром військової частини НОМЕР_1 став затверджений командиром військової частини НОМЕР_1 Висновок службового розслідування (надалі Висновок).
У Висновку зазначено, що військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 , в тому числі і позивач ОСОБА_4 01.09.2024 в населеному пункті Ківшарівка Куп`янського району Харківської області близько 04:30 отримали бойове розпорядження командира З БОП 1 БрОП (яке було доведено першим заступником командира -начальником штабу З БОП 1 БрОП НГ України та відмовились його виконувати (абз.6 арк. З Висновку службового розслідування)
Також у Висновку службового розслідування зазначено, що старший солдат ОСОБА_4 своїми діями порушив вимоги Військової присяги, ст.ст. 9,11, 16, 28-32, 127, 128 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст.1,4 Дисциплінарного Статуту Збройних сил України а також те, що в діях ОСОБА_4 присутній склад дисциплінарного правопорушення.
Далі в тексті Висновку, в графі «Пропозиції» зазначено, що факт відмови від виконання наказу позивачем ОСОБА_6 документально підтверджено і далі по тексту, особа що проводила службове розслідування пропонує командуванню військової частини НОМЕР_1 за порушення вимоги Військової присяги, ст.ст. 9,11, 16, 28- 32, 127, 128 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст.1,4 Дисциплінарного Статуту Збройних сил України накласти на старшого солдата ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення у вигляді «суворої догани».
В п. 4 графи «Пропозиції» Висновку, особа, що проводила службове розслідування зазначає, про те, що вбачає у діях позивача ОСОБА_2 ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.
В порушення положень зазначених в п.З, 8 розділу VII Порядку проведення службових розслідувань у Національній гвардії України, затвердженого наказом МВС від 21.04.2020 № 347 у тексті висновку службового розслідування відсутні відомості про наявність вини військовослужбовця, наслідки (їх тяжкість), посилання на відповідний пункт керівного (нормативного) документу, що їм (військовослужбовцем) порушено, тощо, також відсутній перелік матеріалів (документів), що стосуються службового розслідування і на підставі яких даний висновок підготовано та затверджено командиром військової частини.
Вже в тексті Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.09.2027 №2088 (надалі Наказ №2088) про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та накладення на ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення командування військової частини мотивує накладене дисциплінарне покарання (стягнення) відмовою від виконання ОСОБА_6 то наказу то бойового розпорядження, постійно плутаючи ці два поняття.
В наказі про призначення службового розслідування по факту відмови від виконання наказу від 03.09.2024 № 1929 відповідач зазначає, що позивач ОСОБА_4 відмовився вже в термін до 10:00 (а ні о 06:00) виставити спостережні пости вже в лісосмузі «БЛОХА» знов плутаючись в умовних найменуваннях, та часі (Додаток№24)
А в тексті наказу від 19.09.2024 № 2088 командування військової частини НОМЕР_1 зазначає: «...01.09.2024 близько 04:30 в населеному пункті АДРЕСА_1 , військовослужбовці НОМЕР_3 батальйону оперативного призначення 1 броп солдат ОСОБА_7 , старший солдат ОСОБА_8 та солдат ОСОБА_9 , отримали бойове розпорядження відмовились від його виконання, а саме в термін до 06:00 01.09.2024 виставити спостережні пости в лісосмузі «МОРФІЙ», Куп`янського району, Харківської області.
Вищезазначені військовослужбовці аргументують свої дії погіршенням стану здоров`я та низким морально-психологічним станом, а також клопочать щодо проходження військово-лікарської комісії.
Дані військовослужбовці були направлені на проходження військово-лікарської комісії до ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Чернігівській області» за результатами якої вищезазначені військовослужбовці за рішенням Військово-лікарської комісії визнані придатними до військової служби, що підтверджується довідками від даного закладу.
Факт відмови від виконання бойового розпорядження підтверджується відеозйомкою доведення бойового розпорядження, а також поясненнями капітана ОСОБА_10 та молодшого сержанта ОСОБА_11 » (абз. 2-5 копії наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 19.09.2024 №2088 Додаток№11)
Наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 19.09.2024 №2088 вважаю, необґрунтованим, незаконним, протиправним з наступних підстав:
В тексті наказу відповідач одночасно посилається то на наказ та на бойове розпорядження, потім уточнює, що на його переконання вина ОСОБА_2 виявляється в тому, що він отримав бойове розпорядження і відмовився від його виконання а саме в термін до 06:00 01.09.2024 виставити спостережні пости в лісосмузі «МОРФІЙ», Куп`янського району, Харківської області.
Разом з тим в ході ознайомлення позивача з деякими письмовими матеріалами Висновку службового розслідування які передували виданню оспорюваного наказу і стали підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення ним було виявлено, що бойове розпорядження командира ЗБОП 1 БрОП НГУ №160 (Додаток №23), яке він начеб то не виконав адресовано не йому а командирам 7, 8, 9 роти ЗБОП 1 БрОП, не містить обов`язкових даних, зокрема а ні стислого висновку з оцінки противника, а ні об`єктів, які уражають в інтересах підрозділу засоби старшого начальника. Сам текст бойового розпорядження до кінця незрозумілий для позивача, починаючи з обсягу необхідних до вчинення позивачем дій та закінчуючи умовними позначеннями та координатами спостережних постів.
1. Відповідно до діючих Статутів ЗС України, які розповсюджують свою дію на військовослужбовців Національної гвардії України, стрілець-кухар 3-го відділення 2 взводу оперативного призначення 9-ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 3-го батальйону оперативного призначення старший солдат ОСОБА_4 не наділений а ні посадовими обов`язками а ні дисциплінарною владою а ні компетенцією (спеціальними знаннями) виставляти спостережні пости в лісосмугах та інших місцевостях.
2. З метою з`ясування обсягу посадових (службових) обов`язків, обсягу дисциплінарної влади, зокрема права на віддання наказів на виставлення спостережних постів, тощо представник позивача звернувся до командування військової частини НОМЕР_1 з адвокатським запитом про надання документів та інформації.
У відповіді на адвокатський запит відповідач відмовився надати представнику позивача весь обсяг документів та інформації, посилаючись на конфіденційність даних документів (не надаючи, при цьому, обґрунтувань, чому і відповідно до якого таємного діловодства данні документи є в обмеженому доступі - інв. номер, номер робочого зошиту, гриф таємності, тощо згідно з вимогами Наказу ЦУ СБУ від 23 грудня 2020 року № 383 ) (лист-відповідь військової частини НОМЕР_1 від 22.10.2024 №1/27/12-6181-71- 139-Аз) (Додаток №5).
Надані відповідачем посадові обов`язки стрільця-кухаря взагалі не стосувалися ст. солдата ОСОБА_2 оскільки були затверджені командиром 7 роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) а позивач ніколи не проходив військової проходження військово-лікарської комісії.
Дані військовослужбовці були направлені на проходження військово-лікарської комісії до ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Чернігівській області» за результатами якої вищезазначені військовослужбовці за рішенням Військово-лікарської комісії визнані придатними до військової служби, що підтверджується довідками від даного закладу.
Факт відмови від виконання бойового розпорядження підтверджується відеозйомкою доведення бойового розпорядження, а також поясненнями капітана ОСОБА_10 та молодшого сержанта ОСОБА_11 » (абз. 2-5 копії наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 19.09.2024 №2088 Додаток№11)
Наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 19.09.2024 №2088 вважаю, необґрунтованим, незаконним, протиправним з наступних підстав:
В тексті наказу відповідач одночасно посилається то на наказ та на бойове розпорядження, потім уточнює, що на його переконання вина ОСОБА_2 виявляється в тому, що він отримав бойове розпорядження і відмовився від його виконання а саме в термін до 06:00 01.09.2024 виставити спостережні пости в лісосмузі «МОРФІЙ», Куп`янського району, Харківської області.
Разом з тим в ході ознайомлення позивача з деякими письмовими матеріалами Висновку службового розслідування які передували виданню оспорюваного наказу і стали підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення ним було виявлено, що бойове розпорядження командира ЗБОП 1 БрОП НГУ №160 (Додаток №23), яке він начеб то не виконав адресовано не йому а командирам 7, 8, 9 роти ЗБОП 1 БрОП, не містить обов`язкових даних, зокрема а ні стислого висновку з оцінки противника, а ні об`єктів, які уражають в інтересах підрозділу засоби старшого начальника. Сам текст бойового розпорядження до кінця незрозумілий для позивача, починаючи з обсягу необхідних до вчинення позивачем дій та закінчуючи умовними позначеннями та координатами спостережних постів.
1. Відповідно до діючих Статутів ЗС України, які розповсюджують свою дію на військовослужбовців Національної гвардії України, стрілець-кухар 3-го відділення 2 взводу оперативного призначення 9-ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 3-го батальйону оперативного призначення старший солдат ОСОБА_4 не наділений а ні посадовими обов`язками а ні дисциплінарною владою а ні компетенцією (спеціальними знаннями) виставляти спостережні пости в лісосмугах та інших місцевостях.
2. З метою з`ясування обсягу посадових (службових) обов`язків, обсягу дисциплінарної влади, зокрема права на віддання наказів на виставлення спостережних постів, тощо представник позивача звернувся до командування військової частини НОМЕР_1 з адвокатським запитом про надання документів та інформації.
У відповіді на адвокатський запит відповідач відмовився надати представнику позивача весь обсяг документів та інформації, посилаючись на конфіденційність даних документів (не надаючи, при цьому, обґрунтувань, чому і відповідно до якого таємного діловодства данні документи є в обмеженому доступі - інв. номер, номер робочого зошиту, гриф таємності, тощо згідно з вимогами Наказу ЦУ СБУ від 23 грудня 2020 року № 383 ) (лист-відповідь військової частини НОМЕР_1 від 22.10.2024 №1/27/12-6181-71- 139-Аз) (Додаток №5).
Надані відповідачем посадові обов`язки стрільця-кухаря взагалі не стосувалися ст. солдата ОСОБА_2 оскільки були затверджені командиром 7 роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) а позивач ніколи не проходив військової служби в складі 7 роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) військової частини НОМЕР_1 і особа, що затвердила наданий представнику позивача текст службових обов`язків (командир 7 роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) капітан ОСОБА_12 ) ніколи не був а ні безпосереднім а ні прямим військовим начальником для старшого солдата ОСОБА_2 , і не мав дисциплінарної влади на визначення та закріплення за позивачем ОСОБА_6 службових (функціональних) обов`язків, крім того даний документ не містить підпису про доведення змісту службових обов`язків ОСОБА_2 та взагалі будь-якому військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 (Додаток№8).
Відповідно до розділу «Вступ» діючого Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, дія цього Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України.
Відповідно до ст. 31 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.
Таким чином накладаючи на позивача дисциплінарні стягнення за порушення військової дисципліни та невиконання вимог Військової присяги, відповідач навіть не з`ясував та не визначав службових обов`язків позивача (функціональних/службових обов`язків стрільця-кухара 3-го відділення 2 взводу оперативного призначення 9-ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 3-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 )
3. Відповідно до тверджень відповідача стягнення на старшого солдата ОСОБА_2 накладено за невиставлення спостережних постів в лісосмузі.
Відповідно до преамбули діючого Бойового статуту сухопутних військ Збройних сил України (ч.2, батальйон, рота) затвердженого наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 29.12.2010 №574 (надалі БС СВ ЗСУ), Сили оборони України в ході виконанні бойових завдань, здійсненні підготовки та веденні загальновійськового бою (виконання інших завдань) механізованими, танковими батальйонами і ротами у взаємодії з підрозділами родів військ і спеціальних військ Сухопутних військ, видів Збройних Сил України, інших військових формувань та правоохоронних органів держави застосовують норми Бойового статуту сухопутних військ Збройних сил України.
Відповідно до ст. 590 діючого БС СВ ЗСУ (ч.2, батальйон, рота) спостережний пост (пост радіаційного, хімічного і біологічного спостереження) складається з двох- трьох спостерігачів (спостерігачів за радіаційною, хімічною і біологічною обстановкою), один з яких призначається старшим. Пост оснащується приладами спостереження, великомасштабною картою або схемою місцевості, журналом спостереження, компасом, годинником, засобами зв`язку, підсвічування та подачі сигналів оповіщення, а пост радіаційного, хімічного та біологічного спостереження, крім того, приладами РХБ розвідки і метеокомплектом.
Під час постановки завдань спостережному посту (спостерігачу) вказуються: орієнтири та кодовані (умовні) найменування місцевих предметів; відомості про противника і свої підрозділи; склад спостережного поста, сектор спостереження, на що звертати особливу увагу; порядок доповіді результатів спостереження; сигнали оповіщення. Посту радіаційного, хімічного та біологічного спостереження (спостерігачу за радіаційною, хімічною та біологічною обстановкою), крім того, вказуються порядок використання приладів радіаційної, хімічної та біологічної розвідки, порядок подачі сигналів і доповідей про радіоактивне, хімічне і біологічне зараження.
Завдання, поставлене спостережному посту (посту радіаційного, хімічного і біологічного спостереження), записується в журнал спостереження.
Виходячи з положень Бойового статуту, військовослужбовці, що знаходяться на спостережному пості здійснюють спостереження а ні бойове чергування.
А ні Висновок а ні оспорюваний Наказ №2088 не містять навіть посилання на будь-які данні про призначення позивача ОСОБА_13 старшим (відповідальним) на будь-якому спостережному пості (постах), забезпечення його необхідним військовим майном (засоби спостереження, картами, оптичними приладами, тощо) а також відсутні відомості про будь-які завдання що у встановленому порядку доводились до відома позивача ОСОБА_2 як особи відповідальної за спостереження.
У відповіді на адвокатський запит представника позивача від 18.10.2024 №1810/02-3 (останній абзац адв.запиту) (Додаток №3) командування в/ч НОМЕР_1 надало відповідь, що позивач ніколи (в тому числі станом на 01.09.2024) не отримував у відповідних службах військової частини НОМЕР_1 засобів спостереження (арк. 2 абз. 2 відповіді в/ч НОМЕР_1 від 22.10.24 вих.№1/27/12-6181-71-139-Аз (Додаток № 5).
4. Обґрунтовуючи оспорюваний наказ відповідач в тексті Наказу №2088 зазначає: «...Вищезазначені військовослужбовці, аргументують свої дії погіршенням стану здоров`я та низким морально-психологічним станом, а також клопочуть щодо проходження військово-лікарської комісії...» (арк.1 абз 3 наказу № 2088).
Згідно з інформацією, що міститься у відповіді командування військової частини НОМЕР_1 від 22.10.2024 (арк. 2 абз. 1 відповіді в/ч НОМЕР_1 на адв.запит) (Додаток №5) на адвокатський запит - на проходження військово-лікарської комісії позивач ОСОБА_4 в порушення Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС затверджений наказом МВС України 03 квітня 2017 року № 285 наказом командира в/ч НОМЕР_1 не направлявся, направлення військовослужбовця ОСОБА_13 на мед. огляд було чомусь приватною ініціативою виключно лікаря. Проведення огляду позивача ОСОБА_14 , лікарями BЛK здійснювалось, невідомо чому, не уповноваженими на те лікарями в іншій області (іншому регіоні) України - в іншому гарнізоні у Чернигівській області (Додаток №7).
Таким чином без відповідного наказу командира в/ч НОМЕР_1 позивач був відправлений і оглядався неуповноваженими на те лікарями, без належно та всебічно підготованої медичної документації.
Відповідно до п. З Наказу МВС України від 04.02.2016 № 84 (зі змінами та доповненнями) військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 закріплені (проходять мед.огляд ВЛК, лікування, тощо) у Територіальному медичному об`єднанні МВС України по Київській області (Додаток №14,15,16,17,18).
Разом з іншим, в результаті проведення медичного огляду лікарями через тиждень з моменту події у позивача ОСОБА_4 медичними працівниками були виявлені ряд хвороб пов`язаних з проходженням військової служби (Додаток №7), в тому числі вади зору та слуху.
Морально-психологічне забезпечення та стан військовослужбовця відповідно до норм БС СВ ЗСУ на рівні з іншими видами забезпечення визначається п.10.2 БС СВ ЗСУ (ч.2) а не медичними дослідженнями.
Рівень морально-психологічного забезпечення та морально-психологічний стан на момент події 01.09.2024 не може визначатись та встановлюватись висновками лікарів BJIK. Положення про психологічне забезпечення в Національній гвардії України передбачає направлення військовослужбовців для проходження медичного огляду за наявності у них ознак психічних травм (визначення стану психічного здоров`я та встановлення діагнозу психічного розладу) а не рівня морально-психологічного забезпечення моральної/фізичної втоми (стану) особи на певну дату чи в певний період.
Відповідно до покладених завдань уповноважена військово-лікарська комісія, зокрема щодо позивача, змогла б (може) визначати лише придатність особи до військової служби - на дату проходження військово-лікарської комісії (дослідженні фахівцями).
Так розділ 2 Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС затверджений наказом МВС України 03 квітня 2017 року № 285 (зареєстрований в МЮ 28 квітня 2017 р. за № 559/30427) не містить таких завдань та цілей як визначення рівня морально-психологічного стану особи на певний момент та період.
В Постанові від 23.05.2024 у справі №185/4595/22 (провадження№51-7414 км 23) з аналогічної справи (правова кваліфікація ч. 4 ст. 402 КК України), зокрема (в розділі «Мотиви суду») суд звертає увагу на необхідність ретельної перевірки фактів та обставин подібних подій. Так Вищій судовий орган, зокрема зазначає: «...Під наказом розуміється одна з форм реалізації владних функцій, організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків військової службової особи, змістом якої є пряма, обов`язкова для виконання вимога начальника про вчинення або невчинення підлеглим (групою підлеглих) певних дій по службі.
Згідно з ч. 2 ст. 41 КК України наказ або розпорядження є законними, якщо вони віддані відповідною особою в належному порядку та в межах її повноважень і за змістом не суперечать чинному законодавству та не пов`язані з порушенням конституційних прав та свобод людини і громадянина...»
Статтею 35 Статуту Внутрішньої служби Збройних сил України затвердженого Законом від 24 березня 1999 року № 548-XIV (надалі Статут ВС ЗСУ) визначено, що накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові.
Стаття 37 Статуту ВС ЗСУ визначає, що наказ що віддається повинен бути зрозумілим для того, хто цей наказ отримує.
Слід також зазначити, що відповідно до ст. 583 БС СВ ЗСУ (ч.2, батальйон, рота) організація спостереження повинна забезпечувати найкраще проглядання противника та місцевості перед фронтом, на флангах і в тилу. Тобто завданням спостережних постів є саме спостереження а ні «бойове чергування» як це зазначено в бойовому розпорядження яке начеб то повинен був виконувати позивач ОСОБА_15 .
В постанові від 03 липня 2019 року, у справі №816/2050/16 (провадження № К/9901/24081/18, К/9901/24088/18, К/9901/24090/18) вирішуючи спір з аналогічної справи Верховний суд зазначає: «...Відповідно до статті 83 ДС ЗСУ на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Вирішення питання про правомірність притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати саме наявність складу дисциплінарного проступку в його діяннях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію ці ж самі діяння отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.
Загальна теорія права визначає, що військовий дисциплінарний проступок (військово-дисциплінарний проступок) за своєю природою є специфічним видом правопорушення, змістом якого є порушення норм військової дисципліни.
Так склад військового дисциплінарного проступку утворюють: а) суб`єкт; б) суб`єктивна сторона; в) об`єкт; г) об`єктивна сторона.
а) Суб`єктом військово-дисциплінарного проступку є фізична осудна особа, яка перебуває у статусі військовослужбовця ЗСУ, або прирівняна до зазначеної категорії особа.
б) Суб`єктивну сторону військово-дисциплінарного проступку складає вина, виражена у формі умислу чи необережності.
в) Загальним об`єктом військового дисциплінарного проступку є правовідносини, пов`язані з реалізацією військовослужбовцем обов`язку щодо оборони України, захисту її незалежності та територіальної цілісності; родовим - правовідносини, що складають сутність військової дисципліни, військового правопорядку, громадського порядку; безпосереднім - визначені дисциплінарним законодавством та посадою службові та посадові обов`язки військовослужбовця.
г) Об`єктивну сторону військово-дисциплінарного проступку складають: 1) протиправна поведінка суб`єкта; 2) шкідливі наслідки діяння; 3) причинно наслідковий зв`язок між ними.
Відсутність хоча б одного з елементів складу військового дисциплінарного проступку свідчить про відсутність в діях особи події/складу правопорушення (проступку).
Наведене свідчить що в діях позивача ОСОБА_16 відсутні такі елементи (складові) військового дисциплінарного правопорушення (проступку) як: суб`єктивна сторона (вина), безпосередній об`єкт, об`єктивна сторона.
Підставою для накладення дисциплінарного стягнення є саме вчинення особою (суб`єктом) дисциплінарного проступку.
Таким чином, суд висновує, що стягнення відносно ОСОБА_4 у вигляді «суворої догани» накладено на нього неправомірно, протиправно та необгрунтовано за відсутності в його діях складу дисциплінарного проступку.
Питання розподілу судових витрат не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір".
Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
1. Адміністративний позов задовольнити.
2. Визнати протиправним (нечинним) та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (пункт 3) від 19.09.2024, № 2088 яким до старшого солдата ОСОБА_2 застосовано (накладено) дисциплінарне стягнення «Сувора догана».

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Терлецька О.О.