Справа № 301/1415/25
1-кп/301/89/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"27" березня 2026 р. Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іршавського районного суду Закарпатської області в місті Іршава кримінальне провадження №12025071100000206 від 19.05.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження: м. Іршава, Іршавського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, раніше судимого вироком Іршавського районного суду (справа №301/218/25) від 20 лютого 2025 року засуджений за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на 1 рік 6 місяців іспитового строку,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора – ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого – ОСОБА_3 ,
захисників обвинуваченого – адвоката ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

13 квітня 2025 року, у період часу з 13 год. 11 хв. по 13 год. 24 хв., ОСОБА_3 , під час дії іспитового строку визначеного вироком Іршавського районного суду від 20.02.2025 у справі №301/218/25, попередньо знаючи про те, що указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, на території України введено режим воєнного стану, який діє по теперішній час, діючи умисно, з корисних спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків за попередньою змовою з іншою особою (відносно якого матеріали були виділені в окреме кримінальне провадження №12025071100000165 від 13 квітня 2025 року) знаходячись в будівлі Комунального некомерційного підприємства «Іршавська міська лікарня», що розташована за адресою місто Іршава, вулиця Медична, 16, Хустського району, Закарпатської області біля дверей з надписом «Сестринська палата», реалізуючи корисливий умисел, переконавшись в тому, що їхні дії є непоміченими для сторонніх осіб, здійснили відкриття дверного замка ключем, що знаходився у серцевині замка дверей з надписом «Сестринська палата» де відкривши двері, проникли до приміщення вказаної палати, звідки із жіночої сумки бежевого кольору, без маркування, яка знаходилась на підвіконні, таємно викрали жіночий гаманець чорного кольору із шкірозамінника в якому знаходились грошові кошти в сумі 3600 гривень, власником яких є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_2 , яка працює медичною сестрою терапевтичного відділення КНП «Іршавська МЛ». Після чого заволодівши викраденим майном ОСОБА_3 , та інша особа, з місця вчинення злочину зникли, розпорядилися викраденим на власний розсуд, таким чином спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 3600 гривень.  
У зв`язку з чим, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України – таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення, вчинена в умовах воєнного стану та вчинена повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах зазначених в обвинувальному акті не визнав, заперечив обставини вчинення ним правопорушення, викладеного в обвинувальному акті, при цьому суду пояснив, що 13 квітня 2025 року побачив свого знайомого ОСОБА_8 , який був з велосипедом, і разом пішли до магазину «Вигідний», щоб купити алкоголь і продукти. Спочатку він купив цигарки собі за готівку та отримав розрахунок 340 грн, також в магазині робив покупки і ОСОБА_8 . Біля магазину були хвилин 40 і випили горілки. Після чого ОСОБА_8 запропонував піти до знайомого. Коли йшли то зайшли в лікарню, ОСОБА_8 залишив на першому поверсі лікарні велосипед, і він ( ОСОБА_3 ) залишився біля велосипеда, а сам ОСОБА_8 пішов на інший поверх, куди саме він сказати не може. Заперечує те, що він також був на третьому поверсі, так як з першого поверху на інші поверхи лікарні не ходив. Хвилин через 15 ОСОБА_8 повернувся і сказав, що домовився про аналізи. Він бачив, що ОСОБА_8 тримав в руках гаманець, і так як той мав борг перед ним, то віддав 1000 грн (2 х 500 грн), які витягнув з гаманця. Після чого, разом пішли до магазину-кафе, який розташований біля лікарні. Після чого, ОСОБА_8 сказав, що йому потрібно спалити гаманець і десь поїхав на велосипеді. Коли був в магазині прийшла потерпіла і почала говорити, що то він викрав у неї гаманець. Через деякий час приїхали працівники поліції і повернувся ОСОБА_8 . Коли приїхала поліція, він добровільно показав, що в нього є в карманах особисті гроші. Коли вже поїхали до поліції він передав гроші працівникам поліції і повідомив, що ці гроші дав йому ОСОБА_9 також були гроші готівкою, але при розмові ОСОБА_8 з працівниками поліції він не був присутній. Просить ухвалити виправдувальний вирок.

Захисник обвинуваченого – адвокат ОСОБА_7 зазначив, що з врахуванням того, що 13.04.2025 ОСОБА_3 був затриманий працівниками поліції фактично відразу після їх приїзду на місце події, після чого ОСОБА_3 з працівниками поліції поїхав до райвідділу поліції де знаходився декілька годин і з ним почали поводитися як із підозрюваним, без оформлення відповідного протоколу про затримання, йому не були роз`ясненні його права, також не було забезпечено право на захист, то в подальшому всі зібрані докази у даному кримінальному провадженні, є недопустимими, також не була доведена сума крадіжки. Захисник вважає, що стороною обвинувачення не доведено вину обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення. 

Захисник обвинуваченого – адвокат ОСОБА_6 зазначив, що фактично всі процесуальні документи на досудовому слідстві винесені з порушеннями вимог процесуального законодавства. Крім цього, якщо проаналізувати документи то вбачається, що змінюється час вчинення кримінального правопорушення, сума крадіжки, крім цього, не зрозуміло як був встановлений час вчинення кримінального правопорушення. Просить суд винести виправдувальний вирок за не доведеністю, що вчинене кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 .

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні суду пояснила, що 13 квітня 2025 року у неділю прийшла на роботу до Іршавської лікарні де працює медичною сестрою в терапевтичному відділенні. Разом з нею на зміні були медичні працівники - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . На обід, близько 13 години, до них прийшли також ОСОБА_13 і ОСОБА_14 . Коли обідали до їдальні підійшли двоє чоловіків один з яких був обвинувачений ОСОБА_3 і почали розпитувати де лікується жінка з дитиною на прізвище ОСОБА_15 , після того як їм роз`яснили, вони пішли. Але через деякий час, можливо хвилин через 10, ОСОБА_10 вийшла на коридор, бо почула якийсь шум, і відразу повідомила, що відкритті двері «сестринської», які були зачинені і заперті на ключ, але ключ був у дверях. Декілька працівників відразу вийшли і пішли до «сестринської» вона також пішла так як в «сестринській» у неї на підвіконні стояла сумка. Коли зайшла до кімнати, побачила, що сумка відкрита і з неї зник гаманець в якому були кошти 3600 грн і банківські картки. Щодо коштів потерпіла пояснила, що в одному відділенні гаманця лежали разом 3500 грн, а в іншому відділенні дрібні гроші в сумі 100 грн. Після чого вона, та ще декілька працівників пішли по відділеннях щоб знайти тих чоловіків, які до них заходили, крім цього, також мали надію, що можливо ще знайдуть гаманець. Коли вона зайшла до магазину-кафе, який розташований біля лікарні, вона побачила ОСОБА_3 і запитала про викрадені речі, але ОСОБА_3 повідомив, що нічого не знає. Їй було повернуто 2500 грн працівниками поліції через декілька місяців після крадіжки. Інші кошти не повернули.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , вина обвинуваченого в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення, вчинена в умовах воєнного стану та вчинена повторно, підтверджується показами потерпілої, свідків та дослідженими під час судового розгляду доказами.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні показала, що працює медичною сестрою в кардіологічному відділенні Іршавської міської лікарні, яке розташоване на четвертому поверсі лікарні. 13 квітня 2025 року працювала. В той день близько 13 години, коли вони з колегами з терапевтичного відділення, на третьому поверсі, перебували в одному із кімнат облаштованої під їдальню для медичного персоналу ( в терапевтичному відділенні), там були ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 . Коли заходила до відділення не помітила чи двері до «сестринської» були відчиненні чи ні. До дверей їдальні підійшли двоє чоловіків, один з яких був обвинувачений ОСОБА_3 та почали питати де можна здати аналізи, а потім почали розпитувати де лікується жінка, прізвище ОСОБА_15 , з дитиною. Розмова була коротка, після чого вони пішли. ОСОБА_3 вона знає, так як той лікувався у них в кардіологічному відділенні. При цьому пояснила, що вхід до «сестринської» кімнати знаходиться через одні двері по коридору з лівої сторони від входу, яким вона користується, а їдальня відразу з правої сторони. Також є інший вхід до даного відділення. Приблизно через 10 хв, як чоловіки пішли, ОСОБА_10 вийшла на коридор та повідомила, що двері «сестринської» відчинені. Коли всі пішли в «сестринську» ОСОБА_17 повідомила, що в неї з сумки, яка стояла на підвіконні, пропав гаманець з грішми. Точну суму не пам`ятає, яку та називала, але приблизно 3700 або 3600 грн.  Після чого всі почали шукати, хто міг взяти гаманець. Поліцію викликала ОСОБА_19 . При цьому, пояснила, що «сестринською» користується медичний персонал, який працює на даному поверсі. В той день бачила, що працівники поліції спілкувались біля лікарні з ОСОБА_3 . Також повідомила, що фактично користується місцевим часом, що на одну годину різниця, так як по місцевому якщо буде 12 то загальний час є вже 13 година.

Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні показала, що працює в терапевтичному відділенні Іршавської міської лікарні доглядальницею. 13 квітня 2025 року працювала. Близько 13 години, коли вона з іншими працівниками відділення перебувала в їдальні для медичного персоналу, там були ОСОБА_17 , ОСОБА_10 та ін., близько шести осіб, в той час до дверей їдальні підійшли двоє чоловіків та почали питати де можна здати аналізи. Особисто вона чоловіків не бачила, так як вони стояли за дверима. Розмова була коротка. Приблизно через 10 хв, як чоловіки пішли, ОСОБА_10 вийшла на коридор та повідомила, що двері «сестринської» відчинені. Коли присутні медичні працівники пішли в «сестринську», вона залишилась в їдальні, щоб все прибрати. ОСОБА_17 повідомила, що в неї з сумки , яка стояла на підвіконні, пропав гаманець з грішми, і з її слів там були 3500 грн та ще дрібні гроші. Хто викликав поліцію вона не знає. Особисто обвинуваченого не знає. 

Свідок ОСОБА_21 у судовому засіданні показала, що працює в терапевтичному відділенні Іршавської міської лікарні, яке розташоване на третьому поверсі лікарні. 13 квітня 2025 року працювала. В той день близько 13 години, коли вони з колегами з терапевтичного відділення, на третьому поверсі (в терапевтичному відділенні), перебували в одній із кімнат облаштованої під їдальню для медичного персоналу. Коли заходила до їдальні, двері до «сестринської» були зачинені. Після того як всі вже почали обідати, до дверей їдальні підійшли двоє чоловіків, та почали розпитувати де лікується Пал з дитиною. Коли чоловіки пішли, приблизно через 10 хв, ОСОБА_10 вийшла на коридор та повідомила, що двері «сестринської» відчинені. Всі відразу пішли в «сестринську» і ОСОБА_17 повідомила, що в неї з сумки пропав гаманець з грішми. Бачила, що дві сумки стояли на підвіконні, одна з яких була потерпілої. Чи казала потерпіла, яка сума була в гаманці, вона не пам`ятає. З обвинуваченим не знайома. Перед обідом була в «сестринській» так як також нею користується. «Сестринську» завжди, якщо там нікого немає, запирають на ключ, але ключ не забирають і він залишається в замку (в дверях). 

Свідок ОСОБА_22 у судовому засіданні показала, що працює в терапевтичному відділенні Іршавської міської лікарні, яке розташоване на третьому поверсі. 13 квітня 2025 року працювала. В той день близько 13 години, коли вона та інші працівники лікарні, на третьому поверсі (терапевтичне відділення), перебували в одній із кімнат облаштованої під їдальню для медичного персоналу, до них підійшли двоє чоловіків, одного вона впізнає, то був обвинувачений ОСОБА_3 , та почали розпитувати де у лікарні лабораторія. Коли вона перед обідом ішла до їдальні то особисто заперла двері до «сестринської» на ключ, але ключ не виймала. Так як вона постійно сідає неподалік дверей у їдальні, щоб в разі необхідності відразу піти до пацієнтів, то приблизно через 10 хв коли пішли чоловіки, вона вийшла на коридор та побачила, що двері «сестринської», які вона замкнула, відчинені. Всі відразу пішли в «сестринську» де вона побачила, що її сумка лежить на кріслі відкрита і в ній гаманець лежав також відкритий, але в неї нічого не вкрали, так як вона гроші в сумці не залишає. Сумка ОСОБА_17 лежала на підвіконні і також була відкрита. ОСОБА_17 повідомила, що в неї з сумки пропав гаманець з грішми. Точної суми не пам`ятає, приблизно 3600 грн і картки. Про подію в поліцію повідомила ОСОБА_19 . Після чого, всі побігли шукати гаманець. В барі поруч з лікарнею, їм повідомили, що там купляв продукти харчування ОСОБА_3 , та відмовлявся брати решту з грошей після покупки.

Свідок ОСОБА_23 суду показала, що працювала в кафе «Імпульс» , яке розташоване біля Іршавської міської лікарні. Точної дати не пам`ятає, але по відомих обставинах щодо крадіжки грошових коштів в лікарні у потерпілої ОСОБА_5 пам`ятає, що до неї в кафе в межах обіднього часу зайшов ОСОБА_3 , який є обвинуваченим, та купив пляшку горілки, пляшку води і продукти харчування. Фактично через 5-10 хвилин в кафе зайшла потерпіла і почала говорити, що він причетний до крадіжки у неї грошей з кабінету в лікарні, приблизно 3000 грн, на що ОСОБА_3 заперечив. Звідки ОСОБА_3 ішов перед тим коли зайшов до кафе вона не бачила, також не бачила, куди пішов після. Чи був в стані алкогольного сп`яніння вона сказати не може. В кафе заходив сам. Жінка, яку прізвище ОСОБА_15 , також в той день була в кафе, але вона заходила окремо.

Свідок ОСОБА_24 суду показала, що працює продавцем в магазині «Вигідний» по вул. Набережна, 5, в м.Іршава. У квітні 2025 року була на роботі, точної дати не пам`ятає, близько обіднього часу і приблизно до 16 години до магазину де вона працює декілька разів заходив та здійснював купівлю продуктів ОСОБА_3 з чоловіком, невисокого зросту з бородою, якого вона не знає. Вона вважає, що вони були в стані алкогольного сп`яніння. Кожного разу ОСОБА_3 за продукти розраховувався банківською карткою, готівкою ніби не розраховувався. Але коли зайшов останній раз і хотів здійснити розрахунок, не розрахувався через відмову в проведенні операції по перерахунку коштів. Через пару днів до них в магазин приходила поліція і вона дізналась про подію.

Свідок ОСОБА_25 зазначив, що неодноразово його запрошували до відділу поліції в м.Іршава в якості понятого під час слідчої дії. Чи був він присутній під час допиту ОСОБА_3 він не пам`ятає, при цьому підтвердив, що у Протоколі огляду місця події від 13.04.2025 стоїть його особистий підпис.

Свідок ОСОБА_26 суду показала, що коли була подія не пам`ятає, чи то було літо чи весна, але на дворі було вже тепло, близько 13 години дня (вихідний день) вона з іншими працівниками терапевтичного відділення обідали в кімнаті відділення виділеного під кухню. Коли обідали до дверей кімнати підійшли двоє чоловіків, один з яких був обвинувачений ОСОБА_3 і почали розпитувати про жінку на прізвище ОСОБА_15 , чи вона не лежить з дитиною в цьому відділенні. Хтось із присутніх працівників пояснив, що в цьому відділенні з дітьми не лікуються і чоловіки відразу пішли. Фактично через пару хвилин ОСОБА_10 яка також обідала з ними , вийшла на коридор та повідомила, що відкриті двері до «сестринської». Всі чиї речі були в тій кімнаті вийшли, і ОСОБА_17 повідомила, що в неї з сумки пропали гроші, ніби 3500 грн. і картки. Ніби в той час хтось із хворих був на коридорі, але хто саме сказати не може. Крім цього, свідок зазначила, що двері «сестринської» замикались на ключ, але ключ із дверей не виймався, так як всі працівники користувалися вбиральнею до якої заходили через «сестринську». У терапевтичному відділенні два входи, по різні кінці коридору. Коли її викликали до поліції там обвинуваченого не бачила. 

Свідок ОСОБА_27 суду показав, що працює в відділі поліції м.Іршава. Після повідомлення про крадіжку в лікарні 13 квітня 2025 року відразу прибув на місце події. Було вилучено записи відеонагляду з камер, які розміщенні на території аптеки, яка знаходиться в приміщенні лікарні. Підтвердив, що ним написаний рапорт слідчому про проведені процесуальні дії. Розбіжність у часі на записах камер ним було встановлено в порівнянні з часом на мобільному телефоні.

Свідок ОСОБА_28 суду показав, що є слідчим СВ відділу поліції м.Іршава. Саме він проводив слідчі дії у кримінальному провадженню, яке розглядається. Хто вносив інформацію до ЄДРДР він не пам`ятає. Повідомив, що під час встановлення фактичних обставин потерпіла зазначила, що у неї пропав гаманець в якому лежали картки, а також гроші в сумі 3500 грн та дрібними ще 100 грн, тому у відомостях в ЄДРДР була вказана сума 3600 грн. Зазначив, що всі слідчі дії були проведені у відповідності до чинного законодавства. 

Свідок ОСОБА_29 суду показала, що вона перебувала в лікарні на 2 поверсі в м.Іршава разом з дітьми, але так як вона часто лежить з дітьми в лікарні, то сказати який то був місяць чи число не може згадати. Після того, як відбувся вранці лікарський обхід, вони з дітьми відпочили та пішли до магазину –кафе, який розташований поруч з лікарнею. Коли сиділа з дітьми біля магазину-кафе то побачила ОСОБА_3 з іншим чоловіком. Вона відразу підійшла до ОСОБА_3 і запитала коли той поверне їй борг за телефон, так як побачила, що ОСОБА_3 тримає грошові купюри в руці, але той відмовив. Після чого, до магазину прийшла потерпіла і викликала поліцію. Як ОСОБА_3 розмовляв з потерпілою не чула. Хто перший поїхав з місця ОСОБА_3 чи працівники поліції не пам`ятає.
Обставин, регламентованих ст. 87 КПК України щодо свідків в ході судового розгляду встановлено не було.
Даних передбачених ч.2 ст. 96 КПК України стороною захисту відносно допитаних під час судового розгляду свідків для доведення недостовірності їх показань надано не було.
Оцінюючи покази свідків, суд вважає їх логічними та послідовними, такими, що узгоджуються між собою, не викликають сумнівів в їх достовірності, та враховує, що свідки попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, а свідчення надані під присягою, а відтак аналізуючи зміст показань свідків в частині обставин, які вони сприймали особисто, суд визнає їх належними, оскільки вони підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та обставини, які мають значення для кримінального провадження, та допустимими доказами вини обвинуваченої в пред`явленому обвинуваченні.
Cуд вважає за необхідне зауважити, що до обсягу дослідження доказів у кримінальному провадженні було включено допит свідків обвинувачення. В судовому засіданні сторона обвинувачення заявила клопотання про відмову від допиту свідка ОСОБА_30 , клопотання задоволено.

Крім цього, судом було задоволено клопотання сторони захисту про допит свідків захисту, а саме – ОСОБА_31 , ОСОБА_28 , ОСОБА_32 , ОСОБА_27 , ОСОБА_25 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 .

В судовому засіданні сторона захисту заявила клопотання про відмову від допиту свідків – ОСОБА_35 та ОСОБА_36 , клопотання було задоволено. 
Свідки захисту: ОСОБА_28 , ОСОБА_27 , ОСОБА_25 були допитані в судовому засіданні. 
Захисник ОСОБА_7 , під час судового розгляду, заявив повторне клопотання про оголошення перерви у судовому розгляді та викликати свідків захисту, які в черговий раз не з`явились в судове засідання. Судом відмовлено у задоволенні даного клопотання з підстав, що судом неодноразово було оголошено перерву для виклику свідків захисту, та у відповідності до ст. 327 КПК України покладено обов`язок забезпечення прибуття в суд свідків на сторону захисту, яка заявила клопотання про їх виклик, при цьому, суд сприяв стороні захисту у забезпеченні явки зазначених осіб шляхом здійснення судового виклику, в підтвердження чого є наявне в матеріалах справи рекомендовані відправлення, які були повернуті до суду без вручення (Т.5 а.с.122, 198-199 ). При цьому, стороною захисту не було забезпечено прибуття в суд вищевказаних осіб, крім цього, захисник обвинуваченого відмовився від отримання повісток про виклик свідків захисту, що підтверджується письмовими повідомленнями працівників Іршавського районного суду (т. 5 а.с.54, 113), а тому, з врахуванням, що судом були вичерпані можливості для допиту вказаних свідків, та враховуючи, що в даному кримінальному провадженні обвинувачений перебуває під вартою, з метою не затягування розгляду кримінального провадження, клопотання захисника задоволенню не підлягало.
Показання допитаних свідків суд визнає послідовними й такими, що узгоджуються між собою, та не містять суперечностей. Будь-яких підстав для недовіри їхнім показанням судом не встановлено. Твердження сторони захисту про те, що допитані свідки були зацікавленими особами нічим не обґрунтовані.
Крім показів свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_3 стверджується також сукупністю зібраних по справі та досліджених у судовому засіданні доказів.

Відповідно до рапорту зі служби 102 зазначено, що 13.04.2025 отримано заяву та зареєстровано ЄО №5057 від 13.04.2025 як – крадіжка, де в результаті опрацювання вказаної інформації встановлено, що 13.04.2025 о 13:32 надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_3 , терапевтичне відділення, від медсестри ОСОБА_37 викрали гаманець , в якому були грошові кошти 3500 грн і банківські картки. До відділення заходило двоє підозрілих осіб чоловічої статі…..Подія сталася протягом 10 хв. … Заявник : ОСОБА_21 (Т.5 а.с.6 ).

Відповідно до протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 13.04.2025 слідчим прийнято заяву від ОСОБА_5 про крадіжку (Т.5 а.с.7 ).

Відповідно до постанови про виділення матеріалів досудових розслідувань від 19.05.2025 були виділенні матеріали кримінального провадження досудового розслідування , щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України (матеріали кримінального провадження, а.с.3-6). 

Відповідно до протоколу огляду місця події від 13.04.2025 було проведено огляд будівлі «Комунального некомерційного підприємства « Іршавська міська лікарня» та під час огляду у кабінеті «Сестринська» терапевтичного відділення КНП «Іршавська МЛ» були виявлені та вилучені речі. Також долучено фототаблиці до протоколу огляду місця події (копія в матеріалах кримінального провадження досудового розслідування а.с.12-21, Т.3 а.с.39-48).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 13.04.2025 об`єктом огляду були грошові кошти у сумі 1500 грн , які добровільно надав ОСОБА_31 (копія в матеріалах кримінального провадження досудового розслідування а.с.22-24, Т.3 а.с.50-53).

Відповідно до розписки, ОСОБА_3 добровільно надав працівникам поліції грошові кошти у сумі 1000 грн (по 500 грн) для долучення до матеріалів справи (копія в матеріалах кримінального провадження досудового розслідування а.с.25, Т.3 а.с.49).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 13.04.2025 об`єктом огляду були грошові кошти у сумі 1000 грн , які добровільно надав ОСОБА_3 (копія в матеріалах кримінального провадження досудового розслідування а.с.26-29, Т.3 а.с.50-53).

Переглянутим відеозаписом на диску DVD-R де вбачається (на 2 відеозаписі), як 13.04.2025, після 11 години, обвинувачений ОСОБА_3 у приміщенні магазину- кафе «Імпульс» здійснив покупку за готівку (Т.3 а.с.59).

Відповідно до висновку експерта від 15.04.2025 № СЕ-19/107-25/5401-Д дактилоскопічної експертизи визначено, що слід долонної поверхні на відрізку клейкої стрічки «скотч» №1, сліди пальців рук на відрізках клейкої стрічки «скотч» №2, №3 , сліди долонних поверхонь рук на відрізках клейкої стрічки «скотч» №4, №5, сліди пальців рук на відрізках клейкої стрічки « скотч» №6, №7, які були виявлені в ході огляду місця події за адресою м.Іршава, вул.Медична, 16, Хустського району у кабінеті «Сестринська» терапевтичного відділення КНП «Іршавська МЛ» - придатні для ідентифікації особи. Слід долонної поверхні руки на відрізку клейкої стрічки «скотч» №1 та сліди пальця руки на відрізку клейкої стрічки «скотч» №2 – залишені ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Слід пальця руки на відрізку клейкої стрічки «скотч» №3 – залишений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сліди долонних поверхонь рук на відрізках клейкої стрічки «скотч» №4, №5 – залишені ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Сліди пальців рук на відрізках клейкої стрічки «скотч» №6, №7 – залишені ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (копія в матеріалах кримінального провадження досудового розслідування а.с.73-112, Т.3. а.с.62-101).

Відповідно до протоколу огляду документа від 21.04.2025, а саме огляду CD – диск з відеозаписом вилученим з магазину АБЦ, неподалік КНП Іршавська МЛ. В даному протоколі вказано, що при відкритті відеофайлу в ході досудового розслідування встановлено, що на вказаній камері відеозапис від 13.04.2025 та наявна похибка у часі , а саме на 1 годину, тобто вірний час 13:08:24. З відеозапису видно, …. із сторони вулиці Борканюка в сторону вулиці Медична пішки ідуть двоє осіб, один з яких є ОСОБА_3 . 
З запису іншої відеокамери, також було встановлено про відеозапис від 13.04.2025 (з встановленою похибкою у часі на 48 хвилин) тобто вірний час 13:11:41, з відеозапису видно як громадяни, один з яких є ОСОБА_3 , заходять в будівлю КНП Іршавська МЛ. 
Після цього, відеозапис від 13.04.2025 (з встановленою похибкою у часі на 48 хв) , тобто вірний час 13:24:17, видно як ОСОБА_3 та інша особа , виходять з будівлі КНП Іршавська МЛ.
Як встановлено з відеозапису з магазина «Імпульс», від 13.04.2025 (з встановленою похибкою у часі на 2 год 20 хв) , тобто вірний час 13:27:48, видно як до магазину входить ОСОБА_29 .
Після цього, ( з врахуванням похибки) о 13:28:28 , до магазину заходить ОСОБА_3 та за грошові кошти купує продукти. Після чого до магазину заходить потерпіла ОСОБА_5 …. (копія в матеріалах кримінального провадження досудового розслідування а.с.116-122).

Переглянутими відеозаписами на диску DVD-R, під час його перегляду вбачається, що 2025.04.13 о 13:08:24 (з встановленою під час досудового розслідування похибкою у часі на 1 год на відео) по вулиці, на перехресті вулиць Медичній та О.Фединця, ідуть двоє осіб, один з яких є ОСОБА_3 . На другому відео вбачається, що 04.13.2025 о 13:11:41 (з встановленою під час досудового розслідування наявною похибкою на 48 хв), як ОСОБА_3 з іншою особою заходять в будівлю КНП Іршавська МЛ. Після чого, з переглянутого відеозапису вбачається, що 04.13.2025 о 13:24:17 (з встановленою під час досудового розслідування наявною похибкою на 48 хв) ОСОБА_3 з іншою особою виходять з будівлі КНП Іршавська МЛ. Крім цього, з переглянутого відеозапису, з магазину «Імпульс» встановлено, що ОСОБА_3 13.04.2025 о. 13:28:28 до магазину заходить ОСОБА_3 та за грошові кошті здійснює покупку товару. Після чого, до магазину зайшла ОСОБА_5 , та щось почала говорити ОСОБА_3 (з встановленою під час досудового розслідування наявною похибкою на 2 год 20 хв) (Т.3 а.с.107, 109).

Згідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 25.04.2025 та долучено відеозапису було встановлено, що на досудовому слідстві проведено слідчий експеримент за участю свідка ОСОБА_22 , під час слідчого експерименту свідок показала та розповіла, на пропозицію слідчого, про всі події які відбулися 13.04.2025 щодо викрадення грошових коштів у ОСОБА_5 , пояснення свідка на слідчому експерименті ідентичні із її поясненнями під час судового розгляду (матеріали кримінального провадження а.с.135-137, 138).

Крім цього, судом були дослідженні інші докази, а саме : 
- витяг з ЄРДР (а.с.1-2);
- витяг з ЄРДР (а.с.7-8);
- протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію (а.с.9-11);
- виписка по карткових рахунках (а.с.63-65);
- переглянуті оптичні диски (а.с., 126, 130, 134, 143, 146, 153, 156, 235);
- повідомлення про підозру від 01.05.2025 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України (а.с.157-159);
- повідомлення по підозру від 01.05.2025 ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України (а.с.170-172);
- доручення про проведення слідчих (розшукових ) дій (а.с.191-192);
- постанова про призначення групи прокурорів (а.с.200-201).
- переглянуті оптичні диски, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження за переліком зазначеним у клопотанні сторони захисту від 22.08.2028 (Т.2.а.с.102).

При викладених обставинах, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України – таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення, вчинена в умовах воєнного стану та вчинена повторно. Обвинувачений ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та підлягає покаранню за вчинений ним злочин. 

Прим цьому, суд зазначає, що як у формулюванні обвинувачення так і в обставинах, які обтяжують покарання обвинуваченому, встановлених на досудовому слідстві, зазначено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння. Але під час розгляду справи стороною обвинувачення не було доведено дану обставину, також до матеріалів справи не долучено будь яких доказів на доведеність даної обставини, тому суд дійшов висновку, що дану обставину слід виключити з формулювання обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Матеріали справи не містять доказів того, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому, суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання обвинуваченому, при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

Суд критично ставиться до показань обвинуваченого з приводу подій, які відбулися 13 квітня 2025 року, та не приймає їх до уваги, оскільки вони спростовуються показаннями свідків допитаних в судовому засіданні, дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами. Суд вважає, що обвинувачений у такий спосіб має на меті уникнути покарання за вчинений злочин.

Щодо заявлених клопотань стороною захисту про визнання доказів недопустимими суд зазначає, що відповідно до клопотань прокурора про дослідження доказів від 03.11.2025 (Т.3 а.с.37,38) та 11.12.2025 (Т.4 а.с.50-62), на яке посилається сторона захисту, прокурором було долучено оригінали матеріалів досудового розслідування, копії яких наявні в виділених матеріалах кримінального провадження № 12025071100000206 та надавались на ознайомлення стороні захисту, а саме: протокол огляду місця події від 13.04.2025 (наявна копія в матеріалах кримінального провадження а.с.12-14); заява ОСОБА_3 (наявна копія а.с.25); протокол огляду місця події (а.с.22-24); висновок експерта від 15.04.2025 СЕ-19/107-25/5401-Д (наявна копія а.с.73-112). 

Крім цього, сторона захисту наголошувала на тому, що судом безпідставно долучені надані прокурором копії процесуальних документів досудового слідства, а саме : постанова про зняття технічних приладів та технічних засобів від 13.04.2025, протокол зняття технічних приладів та технічних засобів від 13.04.2025, постанова про призначення судово-дактилоскопічної експертизи від 14.04.2025, постанова про зняття технічних приладів та технічних засобів від 13.04.2025, протокол зняття технічних приладів та технічних засобів від 13.04.2025, протокол огляду документа від 21.04.2025, витяг з ЄРДР від 18.04.2025, постанова про призначення групи прокурорів від 14.04.2025, постанова про зміну групи прокурорів від 30.04.2025, згідно до якої призначено у кримінальному провадженні №12025071100000165 групу прокурорів до якої входить прокурор Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_39 , витяг з ЄРДР від 30.04.2025 та постанова про об`єднання матеріалів кримінального провадження від 09.06.2025, доручення про проведення слідчих (розшукових) дій від 13.04.2025, доручення про проведення слідчих (розшукових ) дій від 13.04.2025 та те, що дані документи не відкривалися стороні захисту у порядку ст. 290 КПК України. При цьому, суд зазначає, що перелічені документи є процесуальними рішеннями, які виносились на досудовому слідстві. Оскільки вищевказані документи були надані в судовому засіданні стороні захисту для огляду та ознайомлення, що не суперечить вимогам ч. 11 ст. 290 КПК України, з метою щоб остання могла реалізувати принцип змагальності та навести суду свої аргументи, суд дійшов висновку, що порушення приписів ст. 290 КПК відсутні.

Крім цього, стороною захисту зверталась увага на те, що у виділеному кримінальному провадження №12025071100000206 за обвинуваченням ОСОБА_3 з провадження №12025071100000165, не було призначено у групі прокурорів прокурора ОСОБА_40 і тому, всі процесуальні рішення в подальшому прокурора ОСОБА_41 були винесенні без законних на те підстав.
Суд зазначає, що процесуальні документи, які стали підставою для здійснення досудового розслідування уповноваженими особами, не є документами у розумінні ч. 2 ст. 99 КПК України, оскільки не містять зафіксованих та зібраних відповідними суб`єктами фактичних даних про протиправні діяння окремих осіб або групи осіб.
Положеннями КПК, зокрема ч. 2 ст. 84, чітко врегульовано питання про те, що процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Зокрема, у Постанові від 27 березня 2023 року (справа № 146/1683/18) Касаційний Суд звернув увагу на те, що постановою було призначено групу прокурорів та визначено старшого групи прокурорів. Надалі з кримінального провадження було виділено матеріали кримінального провадження. Оскільки повноваження прокурора були визначені у первинному провадженні відповідною постановою, то для констатації здійснення повноважень прокурором за положеннями ст. 37 КПК України у виділеному кримінальному провадженні цього факту достатньо.

З чого слідує, що у разі виділення кримінального провадження із іншого, ті ж прокурори та слідчі, які мали процесуальні повноваження на здійснення дій у межах первинного провадження, зберігають свої повноваження у межах виділеного провадження;

Щодо визнання недопустимим доказом висновок експерта за результатами судової дактилоскопічної експертизи від 15.04.2025 СЕ-19/107-25/5401-Д, суд зазначає, що оцінюючи докази на предмет допустимості відповідно до критеріїв, встановлених кримінальним процесуальним законом, суд виходить з обставин конкретної справи і також повинен вмотивувати своє рішення. 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 101 КПК України висновком експерта є докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.
Суд під час розгляду справи, не вбачав обґрунтованої необхідності у роз`ясненні наданого експертом висновку, а стороною захисту чи іншими учасниками, відповідне клопотання під час розгляду справи заявлено не було. Отже, наявний у провадженні висновок експерта не викликає переконливих сумнівів у його достовірності, його зміст містить належні складові і відповіді на всі поставлені питання, отже суд надаючи оцінку даному доказу, згідно вимог ст. 94 КПК, не вбачає підстав для визнання його недопустимим.

Також, суд не бере до увагу твердження сторони захисту, що ОСОБА_3 13.04.2025 був незаконно затриманий працівниками поліції без будь якого процесуального рішення фактично на декілька годин (до вечірнього часу доби), а отже всі процесуальні дії і рішення слідчих та працівників поліції в подальшому були незаконні та недопустимі, з огляду на те, що дане твердження є необгрунтованим та не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду. Крім того, дане твердження спростовується показами свідка  ОСОБА_24 , яка в своїх поясненнях в судовому засіданні показала, що в той день коли було вчинено кримінальне правопорушення, обвинувачений ОСОБА_3 з іншим чоловіком приходили декілька разів до магазину «Вигідний» де вона працює продавцем, і розраховувались банківською карткою, останній раз вони були близько 16 години, при цьому, її пояснення обвинувачений не заперечував.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України, суд врахував характер та ступінь суспільної небезпечності і тяжкість скоєного злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого: згідно довідки з Іршавської міської лікарні від 24.04.2025 № 815/27-28 обвинувачений у лікарів : нарколога та психіатра на диспансерному обліку не перебуває (а.с.161), за місцем проживання характеризується посередньо (а.с.163), вироком Іршавського районного суду Закарпатської області (справа №301/218/25) від 20 лютого 2025 року ОСОБА_3 засуджений за ч.4 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням 1 рік і 6 місяців (Т.5. а.с.227-228), відповідно до досудової доповіді ДУ «Центр пробації» від 04.08.2025 зазначено, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушення, а також дуже високу імовірність вчинення повторного правопорушення, орган випробування вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб) (Т.2. а.с.98). 

Обираючи обвинуваченому вид і строк покарання, суд зважає на те, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені Держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи всі обставини справи та ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкцій за ч.4 ст.185 КК України на строк, необхідний для можливого перевиховання обвинуваченого та попередження і профілактики вчинення нових кримінальних правопорушень, що цілком відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, оскільки не зважаючи на те, що ОСОБА_3 раніше судимий, але належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став. Тому за переконанням суду його виправлення можливе в умовах ізоляції від суспільства.

Суд призначаючи обвинуваченому покарання у межах, установленої у санкції ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують покарання. Суд вважає, що обвинуваченому має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності до ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

При визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили: б) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків).

Дана позиція суду узгоджується з позицією Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01 червня 2020 року у справі N 766/39/17.

Суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 вироком Іршавського районного суду Закарпатської області (справа №301/218/25) від 20 лютого 2025 року засуджений за ч.4 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням 1 рік і 6 місяців. Злочини, за якими обвинувачується ОСОБА_3 , вчинений 13 квітня 2025 року, тобто після постановлення попереднього вироку, тому остаточне покарання суд призначає за правилами, передбаченими ст.71 КК (за сукупністю вироків).

Згідно до ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ухвали слідчого судді від 19.05.2025 (а.с.196-200) зазначено, що ОСОБА_3 був затриманий 19.05.2025 та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та відповідно до ухвали суду від 20.02.2026 (Т.5. а.с.183-187) продовжено запобіжний захід, який необхідно залишити до вступу вироку в законну силу.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Під час досудового розслідування та судового розгляду цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 91, 94, 100, 349, 368, 370, 374, 395, 615КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 20 лютого 2025 року (справа №301/218/25) призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 ( шість ) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 19 травня 2025 року – з дня його затримання, зарахувавши на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення по кримінальному провадженню №12025071100000206, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 залишити попередній у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Речові докази у кримінальному провадженні № 12025071100000206 від 19.05.2025:

- змив із замка блискавка з лівої сторони жіночої сумки, який поміщено в паперовий конверт коричневого кольору НПУ СУ №3, змив із замка блискавка з правої сторони жіночої сумки, який поміщено в паперовий конверт коричневого кольору НПУ СУ №2, змив із внутрішньої сторони вхідних дверей до сестринської кімнати, який поміщено в паперовий конверт коричневого кольору НПУ СУ №1, та передано на відповідальне зберігання в кімнату зберігання речових доказів ВП №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області - знищити; 

- грошові кошти в розмірі 2500 грн, які передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 – залишити у потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; 

- оптичні диски з відеозаписами з камер відеоспостереження, які залишені при матеріалах вказаного кримінального провадження. Вказані речові докази виділені з кримінального провадження №12025071100000165 – залишити при матеріалах справи.

Вирок ухвалений в нарадчій кімнаті і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд Закарпатської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Іршавського
районного суду : ОСОБА_1