печерський районний суд міста києва
Справа № 757/11786/25-ц 
пр. 2-3285/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: Соколова О.М.,
при секретарі судових засідань: Птащуку Є.В.,
справа № 757/11786/25-ц
за участю:
позивача: ОСОБА_1 ,
представника позивача: ОСОБА_2 ,
представника відповідача: ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року представник позивача ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 (далі - відповідач, ОСОБА_4 ) про відшкодування моральної шкоди.
У обґрунтування вимог вказано, що підставою позову є право позивача на відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням майнової та моральної шкоди.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.04.2025 року відкрито провадження у цивільній справі № 757/11786/25-ц  за правилами позовного (загального) провадження та призначено підготовче судове засідання.
11.06.2025 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що останній заперечує проти вимог позову, вважає їх необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.11.2025 року закрито підготовче провадження у цивільній справі № 757/11786/25-ц та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні позивач та представник позивача вимоги позову підтримали та просили задовольнити.
У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти вимог позову, просив відмовити у задоволенні вимог у повному обсязі.
Суд заслухавши сторону позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, дійшов наступного висновку.
Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Як вбачається з матеріалів справи, досудовим розслідуванням встновлено, що 30.09.2021 року приблизно о 15 год. 15 хв. ОСОБА_4 перебував за адресою: м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 14 де запаркував автомобіль марки «SKODA», реєстраційний № НОМЕР_1 , з порушеннями правил дорожнього руху. У даному місці у той же час свої функційні обов`язки по виявленню і фіксації порушників правил паркування, виконував ОСОБА_1 , який працює головним інспектором з паркування ДТІ КМДА. 
Знаходячись у зазначеному вище місці між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на ґрунті того, що ОСОБА_1 склав відносно ОСОБА_4 постанову про адміністративне правопорушення, виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_4 виник раптовий злочинний умисел, спрямований на вчинення протиправного, грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства.
Так, реалізовуючи свій злочинний умисел, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, що виразилось в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, не дотримуючись правил поведінки, з метою самоствердження за рахунок публічного приниження головного інспектора з паркування ДТІ КМДА ОСОБА_1 , ОСОБА_4 почав у грубій словесній формі, нецензурною лайкою ображати честь та гідність останнього. Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, використовуючи вказаний малозначний привід приблизно о 15 год. 25 хв., почав наносити множинні удари лівою та правою рукою в області голови ОСОБА_1 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження.
З приводу отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_1 30.09.2021 року був госпіталізований до Київської міської клінічної лікарні №5.
Обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 12021105060001920 від 30.09.2021 року було направлено до Печерського районного суду м. Києва для розгляду по суті.
10.12.2024 року Печерський районний суд м. Києва звільнив ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.296 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Вирішено кримінальне провадження № 12021105060001920 від 30.09.2021 року стосовно вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення вирішено закрити.
У відповідності до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. 
У відповідності до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/ або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. 
У зв`язку із закриттям кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, позов потерпілого ОСОБА_1 до ОСОБА_4 не розглядався. 
Згідно статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 
Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. 
Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 
У відповідності до приписів ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Так, сторона позивача вказує, що злочинними діями ОСОБА_4 позивачу заподіяно майнової шкоди, яка полягає у втраченому заробітку за час перебування на лікуванні. 
Згідно виписки з історії хвороби №6620 стаціонарного хворого ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні неврології Київської міської клінічної лікарні №5 з 30.09.2021 року по 06.10.2021 року, з діагнозом «Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку від 30.09.2021, забійна рана лобної ділянки зліва, параорбітальна гематома зліва. Перелом кісток носа без зміщення». 
У подальшому, з 07.10.201 року до 01.11.2021 року ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва, що підтверджується копіями інформаційних довідок з електронної системи охорони здоров`я. 
Всього ОСОБА_1 у зв`язку із отриманою травмою перебував на лікуванні 33 дні.
Згідно довідки з місця роботи середньоденна зарплата ОСОБА_1 становить 824,73 гривень. 
Таким чином згідно розрахунку наданого стороною позивача, втрачений заробіток становить 824.73 х 33 = 272 16.09 грн.
Крім того, сторона позивача вказує, що через побиття та заподіяння тілесних ушкоджень при виконанні посадових обов`язків, тривале і болісне лікування, позивачу заподіяно моральної шкоди.
Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 
Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. 
Частиною 3 ст.23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.
Стороною позивача вказано, що при визначенні розміру моральної шкоди слід врахувати, що через побиття на робочому місці у позивача виникло відчуття тривоги, та боязнь повторення аналогічної ситуації. Тому позивач не може повноцінно виконувати покладені на нього посадові обов`язки. На фоні перенесеної травми у вигляді перелому кісток носу виникло та розвинулося ускладнення носового дихання, через що позивач почав страждати безсонням. 
Дана подія також мала суспільний резонанс і була освітлена в багатьох національних засобах масової інформації, що містяться за посиланнями - https://kyiv.tsn.ua/u-kiyevi vodiy-napav-na-inspektora-iz-parkuvannya-ta-zlamav-yomu-nis-detali-incidentu 1879039.html, https://kyiv.comments.ua/ua/news/society/accidents/4288-u-centri-kieva zhorstoko-pobili-inspektora-z-parkuvannya-foto.amp. 
Дані публікації були проілюстровані зображенням позивача із скривавленим обличчям, що негативно впливало на його психоемоційний стан та викликало почуття сорому, пригнічення та вразливості.
Зважаючи на серйозність заподіяної травми і тривалість лікування, наявність до теперішнього часу залишкових явищ перенесеної травми, що є значним психотравмуючим фактором, позивач оцінює спричинену моральну шкоду у грошовому вираженні у розмірі в 200 000,00 грн. 
У п.9 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95 №4 роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги глибину емоційних та моральних страждань, незручності і обмеження, у зв`язку з порушенням звичайного способу життя, життєвих зв`язків, суд вважає обґрунтованим відшкодування позивачу моральної шкоди у розмірі 200 000,00 грн.
Суд, оцінюючи належність, допустимість, з урахуванням принципу диспозитивності, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Згідно приписів ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 
У відповідності до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
У відповідності до статей 133, 137, 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу являються судовими витратами і підлягають відшкодування за рахунок Відповідача у разі задоволення позову. 
Для відновлення порушеного права і захисту своїх інтересів ОСОБА_1 звернувся за правовою допомогою до АО «Незалежне Бюро Розслідувань» та уклав договір про надання правової допомоги від 20.08.2022. 
Згідно умов договору ОСОБА_1 сплатив гонорар адвоката в загальній сумі 10 000,00 грн. Факт оплати цих витрат підтверджується відповідною квитанцією. Обсяг наданих послуг та виконаних робіт адвокатом підтверджується детальним описом. 
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 10 000,00 грн., як відшкодування судових витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У відповідності до приписів п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, позивачем було заявлено дві вимоги, в рамках яких останній був звільнений від сплати судового збору за одну вимогу, за іншу позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Отже, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн. та відповідно з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 141, 258-259, 263-265, 279, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 27216,09 (двадцять сім тисяч двісті шістнадцять) гривень 09 коп., майнової шкоди завданої кримінальними правопорушеннями.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 200 000,00 (двісті тисяч) гривень 00 коп., моральної шкоди завданої кримінальними правопорушеннями.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 10 000,00 (десять тисяч) гривень 00 коп., як відшкодування судових витрат на правничу допомогу.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повний текст судового рішення буде складено 10.04.2026 року.
Суддя      О. М. Соколов