ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА 
Іменем України

17 квітня 2026 року         м. Кропивницький

справа № 402/247/25
провадження № 22-з/4809/5/26 

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О.Л. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Мурашка С. І., 
учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Благовіщенська міська рада,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – державний нотаріус Гайворонської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Ковбасюк Наталія Юріївна,
розглянувши за правилами спрощеного (письмового) позовного провадження без повідомлення учасників заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє представник – адвокат Висіцька Ірина Володимирівна про ухвалення додаткового рішення (додаткової постанови) у справі №402/247/25, за апеляційною скаргою Благовіщенської міської ради на рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області (суддя Ясінський Л. Ю.) від 16.04.2025 та додаткове рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області (суддя Ясінський Л. Ю.) від 14.05.2025,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2025 року ОСОБА_1 , звернувся до Ульяновського районного суду Кіровоградської області із позовом до Благовіщенської міської ради Кіровоградської області, зазначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог – ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.
Рішенням Ульновського районного суду Кіровоградської області від 16.04.2025 позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнуто судовий збір в розмірі 50% з Благовіщенської міської ради Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 судовий збір, що становить 1 905,50 грн.
Повернуто ОСОБА_1 з державного бюджету частину судового збору 50%, що становить 1 905,50 грн. сплаченого згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 3965740222 від 27.02.2025.
Додатковим рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 02.05.2025 стягнуто з Благовіщенської міської ради Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 10 500 грн. 
Благовіщенська міська рада, подала до суду апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 16.04.2025 та додаткове рішення того ж суду від 02.05.2025 та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 20.10.2025 вимоги апеляційної скарги Благовіщенської міської ради залишено без задоволення, а рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 16.04.2025 та додаткове рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 14.05.2025 - без змін.
24.10.2025 адвокат Висіцька Ірина Володимирівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Кропивницького апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення (додаткової постанови), у якій просить стягнути з Благовіщенської міської радина користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 13 650 грн. Зазначає, що у відзиві на апеляційну скаргу було порушено питання про розподіл судових витрат після ухвалення рішення у справі, у зв`язку відсутністю можливості до закінчення судових дебатів подати докази, що підтверджують весь розмір понесених ним судових витрат.
До заяви про ухвалення додаткового рішення (додаткової постанови) додано письмові докази, а саме: 
копія ордеру на надання правничої допомоги серії АА №1613994 від 12.08.2025;
копія договору про надання професійної правничої допомоги №12/2022 від 14.01.2022, укладеного між Адвокатським бюро «ВИСИЦЬКОЇ «ВІВ ЛІГАЛ», в особі Керуючої Бюро Висіцької Ірини Володимирівни таТелятник Володимиром Васильовичем;
копія рахунку №184/2025 від 21.10.2025, згідно з договором № 12/2022 від 14.01.2022 на оплату ОСОБА_1 послуг професійної правничої допомоги у справ №402/247/24 у Кропивницькому апеляційному суді на суму 13 650,00 грн.
копія акту приймання надання послуг від 23.10.2025, відповідно до договору про надання професійної правничої допомоги №13/2022 від 14.01.2022.
Відповідно до квитанції про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС відповідну заява з долученими документами направлено до доставлено до Електронного кабінету Благовіщенської міської ради.
Разом з тим, заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення (додаткової постанови) від Благовіщенської міської ради до Кропивницького апеляційного суду не надходили.
Врахувавши долучені до матеріалів справи, подані на підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу документи та їх розміру, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, заява ОСОБА_1 , від імені якого діє представник – адвокат Висіцька Ірина Володимирівна про ухвалення додаткового рішення (додаткової постанови) щодо розподілу судових витрат підлягає задоволенню частково.
Частиною 1 ст. 382 ЦПК України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається зі вступної, описової, мотивувальної та резолютивної частин. При цьому, у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено:а) висновок суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги; б) новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; в) розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції; г) строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України визначено право суду, що ухвалив рішення, за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За приписами ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. 
У постанові Кропивницького апеляційного суду від 20.10.2025 питання розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу у зв`язку із переглядом справи в апеляційному порядку не вирішувалося.
Отже, наявні визначені процесуальним законом підстави для ухвалення апеляційним судом додаткової постанови у справі.
Одним із принципів цивільного судочинства, закріплених у пункті 12 частини 3 статті 2 ЦПК України, є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Згідно з положеннями ч. ч. 1 - 5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), акт виконаних робіт (детальний опис робіт, наданих послуг).
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (ч. 1 ст. 182 ЦПК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
У п. 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказано «При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268)».
Згідно зі статтею 19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат зазначено, що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112 відповідно).
Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).
Отже, в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19.
За висновком, викладеним у п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).
Таким чином, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значенням справи для сторони.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
Витрати за надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Аналогічні висновки висловлені Верховним Судом у постановах від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.01.2021 у справі № 925/1137/19, від 10.10.2023 у справі № 316/1456/20, від 01.11.2023 у справі № 205/7293/19, від 20.12.2023 у справі № 753/2677/21, від 23.05.2024 у справі № 757/5846/23-ц, від 24.04.2024 у справі № 756/11019/22 тощо.
Факт надання позивачу ОСОБА_1 правничої допомоги адвокатом АБ «ВИСІЙЬОЇ «ВІВ ЛІГА» Висіцькою І. В. підтверджується копією ордера на надання правничої допомоги серії АА №1613994 від 12.08.2025 та копія договору про надання професійної правничої допомоги №12/2022 від 14.01.2022, додатком № 1 до договору, укладеного між Адвокатським бюро «ВИСИЦЬКОЇ «ВІВ ЛІГАЛ», в особі Керуючої Бюро Висіцької Ірини Володимирівни та Телятник Володимиром Васильовичем, відповідно до п. 3.1 яког вартість послуг визнана погодинно, а саме (керівник Бюро, адвокат – 3500,00 грн/год).
Обсяг виконаних адвокатом робіт та наданих позивачу послуг підтверджується копією акту приймання надання послуг від 23.10.2025, відповідно до договору про надання професійної правничої допомоги №13/2022 від 14.01.2022, а також рахунокм від 21.20.2025 № 184/2025 згідно з якими підготовлено та подано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, участь у судовому засіданні 20.10.2025 та 20.10.2025. Адвокатом витрачено 3,9 год, загальна вартість наданих послуг - 13650,00 грн).
Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що факт надання адвокатом правничої допомоги на суду 13650 грн доведений належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.
Згідно з п. 3.5 договору про надання професійної правничої допомоги №12/2022 від 14.01.2022 позивач зобов`язаний сплатити гонорар адвоката протягом 3-х банківських днів з моменту підписання сторонами акту приймання послуг.
На день подання заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу передбачений договором строк сплати гонорару не настав.
З огляду на умови договору відсутність доказів сплати позивачем витрат на професійну правничу допомогу не може бути підставою для відмови у присудженні йому компенсації так, як такі витрати позивача є неминучими.
Від відповідача до суду апеляційної інстанції клопотання про зменшення витрат позивача на професійну правничої допомогу адвоката не надійшла, а тому колегія суддів апеляційного суду самостійно не може втручатися в оцінку співмірності/неспівмірності таких витрат. 
Керуючись ст. 137, 141, 270, 382, 384 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
В порядку розподілу судових витрат стягнути з Благовіщенської міської ради на користь ОСОБА_1 компенсацію витрат на професійну правничу допомогу в сумі 13650,00 грн.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня з дня складення повної додаткової постанови.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 3 ст. 394 ЦПК України.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді С. М. Єгорова

С. І. Мурашко