Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

30 грудня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю:
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,
захисників Канарської О.В.,
Коляди Д.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції з використанням підсистеми "Електронний суд" справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Канарської О.В. на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29 вересня 2025 року щодо 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шепетівка Хмельницької області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Гайворон Кіровоградської області, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29.09.2025 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_2 закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Цією ж постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. 
До суду справа надійшла з двома протоколами про адміністративне правопорушення, складеними щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . 
Згідно з протоколом серії ЕПР1 № 415269 від 07.08.2025, 7 серпня 2025 року о 10 годині 09 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Volkswagen Transporter" д/н НОМЕР_3 на Великій кільцевій дорозі, 100 в м. Києві, всупереч вимогам п.п.2.3 "б", 10.1 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем "Volvo FH460" д/н НОМЕР_4 з напівпричепом "Wielton NS3K" д/н НОМЕР_5 , що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів.
Згідно з протоколом серії ЕПР1 № 415260 від 07.08.2025, 7 серпня 2025 року о 10 годині 09 хвилин ОСОБА_2 , керуючи автомобілем "Volvo FH460" д/н НОМЕР_4 з напівпричепом "Wielton NS3K" д/н НОМЕР_5 на Великій кільцевій дорозі, 100 в м. Києві, всупереч вимогам п.п.2.3 "б", 8.7.3 "е" ПДР не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, здійснив рух на заборонний (червоний) сигнал світлофора, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем "Volkswagen Transporter" д/н НОМЕР_3 , що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів.
Суддя місцевого суду, встановивши, що ОСОБА_2 здійснював рух у складі колони в супроводі автомобілів Національної поліції України з увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору, дійшов висновку про відсутність в його діях порушень вимог ПДР і, відповідно, наявність порушень вимог ПДР в діях ОСОБА_1 , і виніс постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , а провадження в справі щодо ОСОБА_2 закрив на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник Канарська О.В. зазначає, що суддя місцевого суду допустив неповну, однобічність та необ`єктивність з`ясування обставин справи, дав упереджену оцінку доказам, залишивши поза увагою ключову обставину - рух ОСОБА_2 на заборонний (червоний) сигнал світлофора, тобто порушення ним вимог п.8.7.3 ПДР, що останній підтвердив у своїх поясненнях. Тож, вважає, що суддя неправильно застосував принцип презумпції невинуватості, передбачений ст.62 Конституції України, який вибірково застосував лише до ОСОБА_2 , при цьому залишив без належної оцінки аналогічні сумніви щодо дій ОСОБА_1 , що свідчить про упереджений підхід. 
Також вказує на неправильне застосування норм матеріального права - ст.124 КУпАП з огляду на те, що саме дії ОСОБА_2 , який проїхав перехрестя на заборонний сигнал світлофора, стали безпосередньою причиною зіткнення, тоді як ОСОБА_1 рухався на сигнал, який дозволяє рух, та об`єктивно не мав можливості уникнути ДТП. 
На переконання захисника, суд неправомірно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Так, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, а й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, і в межах зазначених у протоколі обставин має здійснюватися судовий розгляд. Стаття 124 КУпАП, якою встановлено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, є бланкетною нормою, яка відсилає до інших нормативно-правових актів. Згідно зі ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане порушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи. В протоколі у провину ОСОБА_1 ставиться порушення вимог п.2.3 "б" ПДР, проте доказів, що ДТП перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з порушенням ОСОБА_1 цих вимог ПДР, не надано. 
При цьому посилається на практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) в рішеннях у справах "Малофєєва проти Росії", "Карелін проти Росії", відповідно до якої у випадку, коли викладені у протоколі фабула адміністративного правопорушення не передбачає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Що ж стосується дій ОСОБА_2 , який сам визнає факт проїзду перехрестя на червоний сигнал світлофора, використання оранжевих проблискових маячків, дальнього світла фар та звукового сигналу, то вони свідчать не про узгоджений рух у складі організованої колони, а про самостійну ініціативу, що суперечить вимогам п.п.3.1-3.3 ПДР щодо супроводу транспортних колон. До того ж, транспортний засіб, яким керував ОСОБА_2 , не належить до оперативних, а тому вимоги п.3.1 ПДР щодо можливості відступу від загальних правил руху на нього не поширюються. Більше того, ОСОБА_2 рухався на значній відстані від інших транспортних засобів, що виключає можливість визнання його частиною колони відповідно до п.1.10 ПДР. Отже, дії ОСОБА_2 мають ознаки адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим постанова в частині визнання його невинуватим є такою, що не відповідає фактичним обставинам справи. Додатково захисник викладає зміст вимог ПДР, які регламентують рух транспортних засобів із спеціальними сигналами, регулювання дорожнього руху, ДСТУ 3849:20 "Дорожній транспорт. Кольорографічні схеми, розпізнавальні знаки, написи та спеціальні сигнали оперативних, спеціалізованих та спеціальних транспортних засобів. Загальні вимоги", щодо використання оперативних транспортних засобів. 
З огляду на викладене просить постанову судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності скасувати і закрити провадження у справі щодо нього на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Крім того, захисник подала заяву про поновлення строку апеляційного оскарження, поважність причин пропуску якого мотивує тим, що 03.10.2025 в межах процесуального строку сформувала та подала у підсистемі "Електронний суд" апеляційну скаргу, що підтверджується картою руху документів. Однак внаслідок технічної помилки скаргу було помилково направлено безпосередньо до апеляційного суду. Після виявлення помилки апеляційну скаргу було подано повторно до належного суду, проте строк апеляційного оскарження вже формально був пропущений. Враховуючи те, що нею було вжито всіх заходів для своєчасного подання апеляційної скарги і пропуск строку зумовлений технічною причиною, незалежною від її волі, просить поновити строк апеляційного оскарження. 
До апеляційного суду ОСОБА_2 , який повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився і не повідомив про поважні причини неявки. Враховуючи думку захисників та ОСОБА_1 , які не заперечували проти здійснення апеляційного розгляду за відсутності ОСОБА_2 , і положення ч.6 ст.294 КУпАП, його неявка не перешкоджає розгляду справи.
Вислухавши пояснення захисника Канарської О.В. і ОСОБА_1., які підтримали клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу і просили їх задовольнити; пояснення захисника Коляди Д.І., який заперечив проти поновлення строку та задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову судді законною та обґрунтованою; вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання та апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційна скарга подана захисником Канарською О.В. в підсистемі "Електронний суд" 13.10.2025, тобто з пропуском встановленого законом строку. 
Разом з тим, вперше вона подала апеляційну скаргу у такий же спосіб 03.10.2025, тобто у встановлений законом строк, проте одразу до Київського апеляційного суду. Ці обставини підтверджуються реквізитами вперше поданої апеляційної скарги, яка разом із супровідним листом була направлена до Солом`янського районного суду м. Києва 13.10.2025 для виконання вимог ст.294 КУпАП (а.с.128, 129-135).
Оскільки захисник вжила заходи для своєчасної реалізації права на апеляційне оскарження, проте помилково скерувала апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції, і первинно подана апеляційна скарга також міститься в матеріалах справи і підлягає розгляду, то у разі неподання нею повторної скарги, питання про пропуск строку на апеляційне оскарження навіть не постало б.
За таких обставин строк апеляційного оскарження пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.
Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно зі ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а так само про відсутність у діях ОСОБА_2 складу правопорушення, є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.
Такими доказами є дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо ОСОБА_1 , в якому детально викладено обставини і суть вчиненого правопорушення, схемі місця ДТП, поясненнях ОСОБА_2 і ОСОБА_1 .
В суді першої інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, мотивуючи тим, що автомобіль "Volvo FH460" з напівпричепом рухався на червоний сигнал світлофора. 
З більш детальних письмових пояснень, наданих ним під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Volkswagen Transporter" на Великій кільцевій дорозі, виїхав на розворот і зупинився на червоний сигнал світлофора. Коли загорівся зелений сигнал, розпочав рух, проїхав приблизно 10 м і в цей час фура "Volvo", яка відстала від колони, заїхала у правий бік його автомобіля. Він не побачив, що цей автомобіль рухався у складі колони, оскільки відстань до нього була близько 30 м і пішохід почав переходити дорогу на зелений сигнал світлофора. Перед вантажним автомобілем рухався легковий автомобіль, позаду фури була ще одна фура, супроводу поліції не було. 
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 , наданих під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення та суду першої інстанції, 7 серпня 2025 року о 10 годині 25 хвилин він, керуючи автомобілем "Volvo FH460" з напівпричепом, рухався по Великій кільцевій дорозі у складі колони з п`яти вантажних автомобілів (його автомобіль рухався третім у колоні), що перевозила спеціальне обладнання, в супроводі автомобілів Національної поліції України та Служби безпеки України на червоний сигнал світлофора. Автомобіль "Volkswagen Transporter", який виїхав на перехрестя з другорядної дороги на зелений сигнал світлофора, вдарив його автомобіль у ліву частину. Він рухався зі швидкістю 40-50 км/год. і намагався уникнути зіткнення, змінивши смугу руху, за допомогою чого запобіг прямому зіткненню. На його транспортному засобі був встановлений знак "Колона", були ввімкнені проблискові маячки оранжевого кольору. Також при проїзді перехрестя він подавав сигнал дальнім світлом фар і звуковий сигнал. Попереду колони рухався автомобіль поліції з увімкненими червоними та синіми проблисковими маячками і спеціальним звуковим сигналом, позаду колони - автомобіль Служби безпеки України з увімкненим синім проблисковим маячком. 
Зі схеми місця ДТП, на якій зафіксовано ділянку дороги, де сталася пригода, напрямки руху транспортних засобів, місця зіткнення зі слів водіїв, ширина проїжджої частини, розташування дорожньої розмітки, світлофорів, дорожніх знаків, розташування транспортних засобів після пригоди, а також характер та локалізацію механічних пошкоджень (пошкодження заднього правого стоп-ліхтаря, задніх правих дверей, переднього правого крила, передньої правої стійки, капота, передніх правої та лівої блок-фар, переднього бампера, переднього лівого крила, решітки радіатора та металевої накладки решітки, правої бокової двері, правого заднього крила із стійкою в автомобілі "Volkswagen Transporter", пошкодження паливного баку, лівої підніжки біля капота, кришки паливного баку, кріплення паливного баку в автомобілі "Volvo FH460", пошкодження лівого переднього кута, лівої сторони, лівого відбійника, тенту з лівого боку ззаду напівпричепа "Wielton NS3K"), вбачається, що зіткнення сталося на регульованому перехресті на Великій кільцевій дорозі між автомобілем "Volkswagen Transporter", який розвертався і відповідно до пояснень обох водіїв здійснював рух на зелений сигнал світлофора, та автомобілем "Volvo FH460" з напівпричепом "Wielton NS3K", який рухався прямо у складі колони на червоний сигнал світлофора і наближався до перехрестя з правої сторони.
Відповідно до листа т.в.о. начальника Центрального управління координації військових перевезень та транспортування Командування Сил логістики Збройних Сил України № 370/17/2870 від 07.08.2025 між військовою частиною НОМЕР_6 та ТОВ "Негабарит-Сервіс" укладений договір про надання послуг з перевезення військових вантажів автомобільним транспортом. Даним листом Центральне управління координації військових перевезень та транспортування Командування Сил логістики ЗСУ підтверджує, що 07.08.2025 відповідно до договору на підставі заявки на перевезення та товарно-транспортної накладної водій ТОВ "Негабарит-Сервіс" ОСОБА_2 на транспортному засобі "Volvo" д/н НОМЕР_4 з напівпричепом виконував перевезення міжнародної військової допомоги від країн-партнерів на територію України та рухався в складі автомобільної колони з п`яти одиниць під супроводом представників Національної поліції України. 
Оскільки вказані докази узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду, в тому числі пояснення ОСОБА_1 , який вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, але це є його суб`єктивним відношенням до своїх дій та їх наслідків.
Не спростовують таких висновків і доводи, викладені в апеляційній скарзі. 
Згідно з п.25.1 ПДР на кожному транспортному засобі, що рухається в складі колони, встановлюється розпізнавальний знак "Колона", передбачений підпунктом "є" пункту 30.3 цих Правил, і вмикається ближнє світло фар.
Розпізнавальний знак може не встановлюватися, якщо колону супроводжують оперативні транспортні засоби з увімкненими червоним, синім і червоним, зеленим або синім і зеленим проблисковими маячками та (або) спеціальними звуковими сигналами.
Згідно з п.3.1 ПДР водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18, 26, 27 та п.28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.
Згідно з п.3.2 ПДР у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).
На транспортних засобах, які рухаються в супроводжуваній колоні, повинне бути ввімкнено ближнє світло фар.
Якщо на такому транспортному засобі увімкнено проблискові маячки синього і червоного або лише червоного кольору, водії інших транспортних засобів зобов`язані зупинитися біля правого краю проїзної частини (на правому узбіччі). На дорозі з розділювальною смугою цю вимогу зобов`язані виконати водії транспортних засобів, що рухаються в попутному напрямку.
Згідно з п.3.3 ПДР, якщо під час супроводження колони транспортних засобів на транспортному засобі, що рухається попереду колони, увімкнено проблискові маячки синього і червоного або лише червоного кольору, колону повинен замикати транспортний засіб з увімкненим зеленим або синім і зеленим проблисковими маячками, після проїзду якого скасовуються обмеження на рух інших транспортних засобів.
Згідно з п.3.4 ПДР забороняється здійснювати обгін і випередження транспортних засобів з увімкненими проблисковими маячками синього і червоного або лише червоного кольору та зеленого або синього і зеленого кольору і супроводжуваних ними транспортних засобів (колони), а також рухатися по суміжних смугах із швидкістю колони або займати місце в колоні.
Та обставина, що ОСОБА_2 здійснював проїзд перехрестя на червоний сигнал світлофора, ним не заперечується. Разом з тим, він рухався у складі колони у супроводі оперативних транспортних засобів з увімкненими проблисковими маячками синього і червоного кольору. А тому перед початком руху на зелений сигнал світлофора ОСОБА_1 був зобов`язаний дочекатися, поки проїде оперативний транспортний засіб, який замикає колону. 
З приводу тверджень захисника, що використання ОСОБА_2 оранжевих проблискових маячків, дальнього світла фар та звукового сигналу, свідчить про неузгоджений рух у складі організованої колони, суд апеляційної інстанції зауважує, що таке облаштування автомобіля та використання водієм відповідних сигналів, навпаки, застосовувалось з метою забезпечення безпеки дорожнього руху і мало привернути увагу інших водіїв до руху саме колони. Автомобіль, яким керував ОСОБА_2 , не належить до оперативних транспортних засобів, проте згідно з п.3.2 ПДР водії зобов`язані дати дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд не лише транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом, а і супроводжуваним ним транспортним засобам. А тому вимоги п.3.1 ПДР щодо можливості відступу ОСОБА_2 від загальних правил руху поширюються і на нього. 
Що стосується пояснень ОСОБА_1 , що перед тим, як він розпочав рух, перехрестя проїхав військовий автомобіль, потім дві фури, а автомобілів поліції, взагалі, не було, то вони спростовуються поясненнями ОСОБА_2 і вказаним раніше листом. 
Всупереч доводам захисника Канарської О.В. суд не покладав усі сумніви щодо доведеності вини на користь ОСОБА_2 , оскільки наявні в справі докази без жодних сумнівів доводять, що саме ОСОБА_1 порушив вимоги ПДР, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів.
Що стосується протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , то в ньому зазначено не тільки про порушення ним вимог п.2.3 "б" ПДР, яке, дійсно, саме по собі не може знаходитись у причинному зв`язку з наслідками у виді ДТП. Захисник замовчує ту обставину, що в протоколі йдеться і про порушення ОСОБА_1 вимог п.10.1 ПДР, а саме, що перед початком руху він не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху.
Тож, суд, розглядаючи справу, формулювання суті правопорушення, яка вказана у протоколі, не змінював і докази на підтвердження винуватості особи самостійно не збирав. У зв`язку з цим посилання на рішення ЄСПЛ, практики якого нібито не дотримав суд, є абсолютно формальними. 
Обставини справи суддею місцевого суду з`ясовані всебічно, повно і об`єктивно, що спростовує доводи апеляційної скарги про протилежне, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведена повністю, і зібрані докази свідчать про те, що суддя дійшов правильного висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.
Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає вимогам ст.33 КУпАП.
Таким чином постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику Канарській Олені Володимирівні строк апеляційного оскарження постанови судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29 вересня 2025 року.
Апеляційну скаргу захисника Канарської Олени Володимирівни залишити без задоволення, а постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29 вересня 2025 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо  ОСОБА_2 закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а на  ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 50 /п`ятдесяти/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень, - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн