ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2026 року   Справа № 918/1018/25 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Петухов М.Г. ,  суддя Мельник О.В. 
секретар судового засідання Ткач Ю.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" на рішення Господарського суду Рівненської області від 10.02.2026 у справі № 918/1018/25 (суддя Церковна Н.Ф., повний текст рішення складено 17.02.2026) 
за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 
до Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" 
про стягнення заборгованості в сумі 52 972 693, 28 грн
за участю представників сторін:
позивача - Карплюк П.М.;
відповідача - Павлюк М.Г.;

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - позивач, ПрАТ "НЕК "Укренерго") звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" (далі - відповідач, ПрАТ "Рівнеобленерго") про стягнення 39 603 154,53 грн - основного боргу та 113 841,87 грн - 3% річних.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору про надання послуг з передачі електричної енергії № 0527-02041-ПП від 01.01.2024 в частині сплати за послуги передачі електричної енергії.

ПрАТ "НЕК "Укренерго" подало до суду першої інстанції заяву про закриття провадження в частині стягнення з відповідача 39 603 154, 53 грн боргу та повернення відповідної суми судового збору.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 23.12.2025 закрито провадження в частині вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 39 603 154,53 грн боргу та повернуто позивачу 475 237,85 грн судового збору.

ПрАТ "НЕК "Укренерго" подало до суду першої інстанції заяву про збільшення розміру позовних вимог в порядку ст. 46 ГПК України, в якій позивач просив стягнути з відповідача 52 690 920, 24 грн основної заборгованості та 281 773, 04 грн 3 % річних.

Господарським судом Рівненської області прийнято до розгляду заяву ПрАТ "НЕК "Укренерго" про збільшення розміру позовних вимог. Суд встановив, що подана позивачем заява відповідає вимогам статей 46, 182 ГПК України. Даний факт підтверджується протоколом судового засідання та ухвалою суду від 21.01.2026.

ПрАТ "НЕК "Укренерго" подало до суду першої інстанції заяву про закриття провадження у справі в частині вимог про стягнення 144 455,42 грн у зв`язку з погашенням цієї суми відповідачем. Також позивач просив повернути з Державного бюджету України сплачений судовий збір у частині, що стосується закриття провадження за цією вимогою.

ПрАТ "Рівнеобленерго" визнано позовні вимоги в частині основного боргу.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 10.02.2026 позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 52 546 464,89 грн - основного боргу, 281 773,04 грн - 3 % річних та 315 879, 88 грн - судового збору. Закрито провадження в частині стягнення 144 455,42 грн - основного боргу. У п. 4 рішення суду вказано повернути позивачу з Державного бюджету України 315 879, 88 грн судового збору, сплаченого за подання позовної заяви. Ухвалу про повернення судового збору видати після набрання рішенням законної сили. 
За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Місцевий господарський суд, дослідивши умови договору про надання послуг з передачі електричної енергії № 0527-02041-ПП від 01.01.2024, ст. ст. 610, 612, 625, 629 ЦК України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача 281 773,04 - 3 % річних у зв`язку з неналежним виконанням умов договору в частині здійснення розрахунків за надану послугу з передачі електричної енергії.
Суд першої інстанції, встановивши факт сплати відповідачем суми основного боргу в розмірі 144 455,42 грн після відкриття провадження, дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі згідно з п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.
Також місцевий господарський суд зазначив, що оскільки відповідач визнав позов у частині стягнення основного боргу (про що було вказано у відповідній заяві до початку розгляду справи по суті), до цих правовідносин підлягають застосуванню положення ст. 130 ГПК України, а також стягнення з відповідача на користь позивача 50 % залишку сплаченого позивачем судового збору в розмірі 315 879, 88 грн (50 % (пропорційно задоволеним вимогам) у зв`язку з визнанням позову відповідачем.

До Північно - західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ПрАТ "Рівнеобленерго" на рішення Господарського суду Рівненської області від 10.02.2026 у справі № 918/1018/25, в якій відповідач просить змінити рішення суду в частині стягнення 3% річних, стягнувши з відповідача на користь позивача 188 541,61 грн 3 % річних.
Доводи апеляційної скарги зводяться до наступних аргументів:
- суд першої інстанції не надав належної оцінки фактичним обставинам справи та допустив помилку при визначенні правових підстав для стягнення 3 % річних, що є підставою для зміни судового рішення в цій частині;
- для визначення суми 3 % річних потрібно виходити із обсягу фактично наданої послуги, оскільки зобов`язання зі сплати грошових коштів у відповідача виникає саме за фактично надані послуги;
- здійснюючи нарахування 3 % річних до уваги потрібно брати вартість наданої послуги, що відображена в актах коригування до актів наданих послуг, адже такі дані відповідають вартості фактично наданих послуг, тобто відповідають вартості послуг, які реально були надані відповідачу;
- нарахування 3 % річних на ті суми коштів, які не входять у вартість фактично наданих послуг, є безпідставним, оскільки зі змісту статті 625 ЦК України вбачається, що відповідальність у вигляді інфляційних втрат та 3 % річних настає за невиконання існуючого грошового зобов`язання;
- відповідач посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 15.07.2025 по справі № 914/3621/23 та від 28.01.2026 по справі № 918/177/25. 

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи у складі: головуючий суддя - Олексюк Г.Є., судді - Петухов М.Г., Мельник О.В.
Листом від 02.03.2026 судом апеляційної інстанції витребувано матеріали справи №918/1018/25 із Господарського суду Рівненської області.
06.03.2026 матеріали справи надійшли до суду.
Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 23.03.2026 відкрито провадження за апеляційною скаргою ПрАТ "Рівнеобленерго" на рішення Господарського суду Рівненської області від 10.02.2026 у справі № 918/1018/25. Розгляд апеляційної скарги призначено на 15.04.2026 о 15:30 год.

ПрАТ "НЕК "Укренерго" подало до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Позивач зазначає наступне:
- обов`язок з оплати планової вартості наданої послуги прямо передбачено договором (п. 6.2 договору), а тому порушення строків (розмірів) сплати послуги є грошовим зобов`язанням відповідача, яке він повинен виконувати згідно умов договору та за порушення якого повинен нести правову відповідальність, встановлену як договором так і чинним законодавством України, зокрема в частині сплати 3 % річних та інфляційних втрат згідно із ст. 625 ЦК України;
- твердження відповідача про те, що суд першої інстанції не врахував його доводи про те, що для визначення суми 3 % річних потрібно виходити із обсягу фактично наданої послуги, а відтак безпідставно здійснив нарахування 3 % річних на суму планових платежів, які не відображають фактичного об`єму отриманої послуги з посиланням на правову позицію Верховного Суду, сформовану у постанові від 15.07.2025 по справі № 914/3621/23 (по іншому договору, умовами якого був передбачений інший порядок здійснення розрахунків за надану позивачем послугу) є безпідставними;
- місцевий господарський суд, керуючись п. п. 5.1, 6.2, 6.4 договору № 0527-02041-ПП від 01.01.2024, ст. ст. 525, 530, 610, 612, 625, 629 ЦК України, дійшов правомірного висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача 281 773,04 - 3 % річних у зв`язку з неналежним виконанням умов договору в частині здійснення розрахунків за надану послугу з передачі електричної енергії.

Представник відповідача у судовому засіданні 15.04.2026 підтримав доводи апеляційної скарги, просить задоволити її вимоги, змінити рішення суду першої інстанції в частині стягнення 3 % річних, стягнувши з відповідача на користь позивача 188 541,61 грн - 3 % річних.
Представник позивача у судовому засіданні заперечив доводи апеляційної скарги, просить відмовити в її задоволенні, а рішення суду в оскаржуваній частині залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні присутніх представників сторін, зазначає наступне.

Як встановлено апеляційним судом, Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - ПрАТ "НЕК "Укренерго") є юридичною особою, що утворена 29.07.2019 як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, внаслідок реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 № 73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 829-р "Про погодження перетворення Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" у приватне акціонерне товариство.

ПрАТ "НЕК "Укренерго" є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (ДП "НЕК "Укренерго") відповідно до ст. 108 Цивільного кодексу України, п. 5 Порядку перетворення державного унітарного комерційного підприємства в акціонерне товариство, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2012 № 802, п. 3.2. Статуту ПрАТ "НЕК "Укренерго".

Як встановлено апеляційним судом, ПрАТ "Рівнеобленерго" 29.11.2023 подана заява-приєднання до договору про надання послуг з передачі електричної енергії.

Водночас листом НЕК "Укренерго" № 01/65681 від 30.11.2023 повідомило про укладання договору про надання послуг з передачі електричної енергії із ідентифікатором договору № 0527-02041-ПП, дата акцептування 01.01.2024.

01.01.2024 між НЕК "Укренерго" та ПрАТ "Рівнеобленерго" укладено договір № 0527-02041-ПП, за умовами п. 1.1 якого, договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуг з передачі електричної енергії користувачам системи передачі. Цей Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання користувача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього договору.
Відповідно до п. 2.1 договору, ОСП безперервно надає послугу з передачі електричної енергії (далі - послуга), а користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов цього договору.
Відповідно до п. 5.1 договору для розрахунків за цим договором використовуються плановий і фактичний обсяги послуги.
Плановий обсяг послуги визначається відповідно до розділу XI КСП на підставі даних адміністратора комерційного обліку (далі - АКО) за кожну відповідну декаду розрахункового періоду. Плановий обсяг послуги формується без урахування даних щодо обсягів експорту та/або імпорту електричної енергії. Фактичний обсяг послуги в розрахунковому періоді визначається відповідно до розділу XI КСП.
Відповідно до п. 6.2 договору, користувач здійснює поетапну оплату планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із такою системою платежів і розрахунків: 1 платіж - до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду; 2 платіж - до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду; 3 платіж - до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду. Плановий обсяг послуги, що використовується для розрахунку планової вартості послуги, визначається на підставі даних АКО за кожну декаду розрахункового періоду.
Пунктом 6.4 договору передбачено, що користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів приймання-передачі послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі.
Вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти приймання-передачі послуги направляються користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).
Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в системі управління ринком, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку.
Оплату вартості послуги після коригування обсягів та вартості послуг користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі послуги (включно) або акт приймання - передачі послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно).
Акти приймання-передачі послуги та акти коригування до актів приймання-передачі послуги та рахунки у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням сервісу) або надає користувачу два примірники акта приймання - передачі послуги та/або акта коригування до актів приймання-передачі послуги в паперовій формі, підписані власноручним підписом зі свого боку. Користувач здійснює підписання актів приймання-передачі послуги та актів коригування до актів приймання-передачі послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 робочих днів з дня їх отримання користувачем.
Відповідно до п. 6.5 договору у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий період актом приймання-передачі послуги користувач має право оскаржити зазначені в акті приймання-передачі послуги вартість та/або фактичний обсяг послуги шляхом направлення ОСП (АКО) та ППКО повідомлення протягом 5 робочих днів з дня отримання акта. Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений цим договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дня отримання акта приймання-передачі послуги, то вважаться, що цей акт прийнятий без розбіжностей.
У разі підтвердження розбіжностей ППКО надає АКО актуальні дані для здійснення врегулювання. Врегулювання розбіжностей здійснюються в терміни та відповідно до вимог Правил врегулювання (додаток 10 до Правил ринку). Результати зміни обсягів наданої послуги відображаються в акті коригування.
Пунктом 6.6 договору про надання послуг з передачі електричної енергії визначено що, у разі якщо фактичний обсяг оплати користувачем послуги перевищує суму нарахованої вартості послуг по цьому договору, ОСП (за заявою користувача) протягом 5 робочих днів з дня отримання заяви повертає користувачу надлишок коштів або самостійно враховує їх як оплату послуги наступних розрахункових періодів (у випадку відсутності заяви користувача про повернення надлишку коштів).
За наявності заборгованості за цим договором кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення. При повній сплаті заборгованості минулих періодів надлишок коштів може бути зарахований в оплату пені та штрафних санкцій за наявності письмової згоди користувача.

Відповідно до п. п. 1 п. 7.1 договору про надання послуг з передачі електричної енергії ОСП має право - отримувати від користувача своєчасну оплату за послугу.
Відповідно до п. п. 2 п. 9.3 договору про надання послуг з передачі електричної енергії користувач зобов`язаний здійснювати вчасно та у повному обсязі оплату за послугу на умовах, визначених цим договором.
Згідно п. 9.1 договору при невиконанні або неналежному виконанні умов цього договору сторони несуть відповідальність відповідно до цього договору та законодавства України.
Відповідно до п. 10.3 договору рахунки, акти приймання-передачі, акти коригування до актів приймання-передачі послуги, акти звірки розрахунків наданої послуги, повідомлення вважаються отриманими стороною:
у день їх доставки кур`єром, що підтверджуються квитанцію про вручення одержувачеві, яка підписуються його уповноваженим представником;
у день особистого вручення, що підтверджуються підписом уповноваженого представника одержувача та/або реєстрацію вхідної кореспонденції.
Електронний документ, який направляються стороною на виконання цього договору через сервіс, вважаються одержаним іншою стороною з моменту набуття документом статусу "Доставлено" у сервісі.
Сторони визнають, що електронний документ, сформований, підписаний та переданий за допомогою сервісу, є оригіналом та має повну юридичну силу, створює права та обов`язки для сторін, та визнається рівнозначним документом ідентичному документу, який міг би бути створений однією зі сторін на паперовому носії та скріплений власноручними підписами уповноважених осіб.
Відповідно до п. 10.4 договору будь-які документи, що створюються/укладаються сторонами під час виконання цього договору (у тому числі акт приймання-передачі послуги або акт коригування до акта приймання-передачі послуги), можуть бути підписані сторонами як у паперовій формі шляхом проставляння власноручного підпису уповноваженої особи на час тимчасового не функціонування сервісу, про що ОСП зобов`язаний повідомити на своєму офіційному веб-сайті, так і в електронній формі з використанням електронного підпису (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено законом) за допомогою сервісу, який забезпечує юридично значимий електронний документообіг між сторонами та знаходиться в мережі Інтернет за посиланням: https://onIine.ua.energy/. Один документ повинен бути підписаний обома сторонами у один і той самий спосіб (в залежності від форми документу).
Відповідно до п. 10.5 договору для забезпечення електронного документообігу сторони зобов`язуються здійснити реєстрацію в сервісі та дотримуватись правил та інструкції користування сервісом, які ним передбачені.
Згідно з п. 10.6 договору при підписанні документів електронним підписом використовується сертифікат, виданий кваліфікованим надавачем електронних довірчих послуг, у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до п. 10.7 договору сторона підтверджує, що документи, підписані електронним підписом за допомогою сервісу з використанням реєстраційних даних сторони, є такими, що підписані цією стороною (уповноваженою нею особою).

На виконання умов договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2024 № 0527-02041-ПП, позивачем формувались та направлялись відповідачу відповідні декадні рахунки, фактичні рахунки разом з актами приймання передачі послуги, які відповідач мав оплачувати згідно з договірною системою платежів і розрахунків.

Однак, всупереч зазначеним вище договірним положенням, користувач допускав прострочення виконання своїх обов`язків щодо строків оплати вартості наданої послуги у період з серпня 2025 по вересень 2025 включно, а також згідно акту коригування до акту приймання передачі за грудень 2024 та акту коригування до акту приймання передачі за червень 2025.

Позивач зазначає, що станом на 22.10.2025 відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача по договору про надання послуг з передачі електричної енергії № 0527- 02041-ПП від 01.01.2024 заборгованість в сумі 39 716 996,40 грн з яких: основна заборгованість в сумі 39 603 154,53 грн, 3 % річних у сумі 113 841,87 грн. Відповідач після відкриття провадження у даній справі сплатив існуючу заборгованість основного боргу в розмірі 39 603 154, 53 грн.

Станом на 28.12.2025 сума основної заборгованості відповідача перед позивачем за договором про надання послуг з передачі електричної енергії №0527-02041-ПП від 01.01.2024 збільшилась на 52 690 920, 24 грн, а саме: жовтень 2025 - 26 133 751,19 грн; листопад 2025 - 26 557 169,05 грн. У зв`язку з чим, позивач в порядку ст. 46 ГПК України збільшив розмір позовних вимог.

На виконання вимог пп. 6.2, 6.4 та 9.2. договору, позивачем надано: декадні рахунки: рахунок - фактуру № ПР-0049509/0527-02041-ПП від 15.10.2025 на суму 8 116 400,10 грн, який згідно п. 6.2 договору (відповідно до ст. 254 ЦК України) мав бути оплачений до 20.10.2025 включно, проте не був оплачений; рахунок - фактуру № ПР-0050106/0527-02041-ПП від 24.10.2025 на суму 8 281 434,18 грн, який згідно п. 6.2 договору мав бути оплачений до 28.10.2025 включно, проте не був оплачений; рахунок - фактуру № ПР-0050702/0527-02041-ПП від 04.11.2025 на суму 9 470 168, 53 грн, який згідно п. 6.2 договору (відповідно до ст. 254 ЦК України) мав бути оплачений до 10.11.2025 включно, проте не був оплачений.

31.10.2025 позивачем складено акт приймання-передачі послуги № ПРА-0013476 за жовтень 2025, відповідно до якого фактичний обсяг наданої послуги склав - 31 844,323026 МВт*год вартістю 26 223 035, 75 грн з ПДВ. Зазначений акт надісланий відповідачу 11.11.2025 та одержаний останнім 12.11.2025, що підтверджується даними витягу з сервісу АСКОД Онлайн. Строк оплати за цим актом згідно з п. 6.4 договору (відповідно до ст. 254 ЦКУ) - до 17.11.2025.

На оплату акту приймання-передачі послуги від 31.10.2025 відповідачу було виставлено рахунок - фактуру № ПР-0051317/0527-02041-ПП від 11.11.2025, який згідно п. 6.4 договору (відповідно до ст. 254 ЦК України) мав бути оплачений до 17.11.2025 включно, проте не був оплачений.

Відповідач частково оплатив заборгованість за жовтень 2025 у сумі 89 284,56 грн. Отже, основна заборгованість за жовтень 2025 станом на 28.12.2025 становить 26 223 035,75 - 89 284,56 = 26 133 751,19 грн.

Прострочення зобов`язання відповідача щодо оплати послуги за жовтень 2025 становить: За 1 декадним рахунком від 15.10.2025 щодо сплати 8 116 400,10 грн (з 21.10.2025 по 11.11.2025 - по день який передує дню отримання акту приймання - передачі послуги) - прострочка становить 22 дні; За 2 декадним рахунком від 24.10.2025 щодо сплати 8 281 434,18 грн (з 29.10.2025 по 11.1.2025 - по день який передує дню отримання акту приймання - передачі послуги) - прострочка становить 14 днів; За 3 декадним рахунком від 04.11.2025 щодо сплати 9 470 168,53 грн - (з 11.11.2025 по 11.11.2025 - по день який передує дню отримання акту приймання - передачі послуги) - прострочка становить 1 день; За актом надання послуги від 31.10.2025: 41 день щодо сплати 26 133 751,19 грн (з 18.11.2025 по 28.12.2025). (Розрахунок 3 % річних за жовтень 2025 додано до заяви).

Таким чином відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача 26 246 802,27 грн, з яких: 26 133 751,19 грн основної заборгованості за жовтень 2025, 113 051,08 грн 3 % річних за порушення строків здійснення розрахунків.

На виконання вимог пп. 6.2, 6.4 та 9.2. договору позивачем надано декадні рахунки: рахунок - фактуру № ПР-0051936/0527-02041-ПП від 14.11.2025 на суму 8 132 774,84 грн, який згідно п. 6.2 договору мав бути оплачений до 18.11.2025 включно, проте не був оплачений; рахунок - фактуру № ПР-0052558/0527-02041-ПП від 24.11.2025 на суму 8 410 204, 82 грн, який згідно п. 6.2 договору мав бути оплачений до 28.11.2025 включно, проте не був оплачений; рахунок - фактуру № ПР-0053165/0527-02041-ПП від 04.12.2025 на суму 8 692 674,13 грн, який згідно п. 6.2 договору мав бути оплачений до 08.12.2025 включно, проте не був оплачений.

30.11.2025 позивачем складено акт приймання-передачі послуги № ПРА-0014157 за листопад 2025 відповідно до якого фактичний обсяг наданої послуги склав 32 250,082638 МВт*год вартістю 26 557 169,05 грн з ПДВ. Зазначений акт надісланий відповідачу 11.12.2025 та одержаний останнім 12.12.2025, що підтверджується даними витягу з сервісу АСКОД Онлайн. Строк оплати за цим актом згідно з п. 6.4 договору - до 15.12.2025.

На оплату акту приймання - передачі послуги від 30.11.2025 відповідачу було виставлено рахунок - фактуру № ПР-0053794/0527-02041-ПП від 11.12.2025, який згідно п. 6.4 договору мав бути оплачений до 15.12.2025 включно, проте не був оплачений. Отже, основна заборгованість за листопад 2025 станом на 28.12.2025 становить 26 557 169,05 грн.

Прострочення зобов`язання відповідача щодо оплати послуги за листопад 2025 становить: за 1 декадним рахунком від 14.11.2025 щодо сплати 8 132 774,84 грн (з 19.11.2025 по 11.12.2025 - по день який передує дню отримання акту приймання - передачі послуги) - прострочка становить 23 дні; за 2 декадним рахунком від 24.11.2025 щодо сплати 8 410 204,82 грн (з 29.11.2025 по 11.12.2025 - по день який передує дню отримання акту приймання - передачі послуги) - прострочка становить 13 днів; за 3 декадним рахунком від 04.12.2025 щодо сплати 8 692 674,13 грн - (з 09.12.2025 по 11.12.2025 - по день який передує дню отримання акту приймання - передачі послуги) - прострочка становить 3 дні; за актом надання послуги від 30.11.2025 - 13 днів щодо сплати 26 557 169,05 грн (з 16.12.2025 по 28.12.2025). Розрахунок 3 % річних за листопад 2025.

Предметом позову у даній справі є вимоги ПрАТ "НЕК "Укренерго" до ПрАТ "Рівнеобленерго" про стягнення 52 690 920, 24 грн основного боргу та 281 773, 04 грн 3 % річних у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання послуг з передачі електричної енергії № 0527-02041-ПП від 01.01.2024 в частині здійснення розрахунків за надані послуги з передачі електричної енергії.

Суд першої інстанції, за результатами з`ясування обставин справи, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 52 546 464,89 грн - основного боргу, 281 773,04 грн - 3 % річних та 315 879, 88 грн - судового збору.

Місцевий господарський суд встановив, що факт отримання відповідачем послуг на загальну суму 52 690 920,24 грн підтверджується самим відповідачем. Це свідчить про здійснення сторонами господарської операції з надання та прийняття послуг на виконання умов договору про надання послуг з передачі електричної енергії № 0527-02041-ПП від 01.01.2024. Таким чином, судом зафіксовано наявність неоплаченого основного боргу в розмірі 52 690 920,24 грн.
Водночас суд першої інстанції, встановивши факт сплати відповідачем суми основного боргу в розмірі 144 455,42 грн після відкриття провадження, дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі згідно з п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача 52546 464,89 грн основного боргу, а також у частині закриття провадження у справі щодо вимог у розмірі 144 455,42 грн, сторонами не оскаржується.

Предметом апеляційного перегляду є рішення Господарського суду Рівненської області від 10.02.2026 в частині стягнення 3 % річних. Відповідач просить змінити рішення суду в цій частині та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити вимоги позивача про стягнення 3 % річних частково - у розмірі 188 541,61 грн, а в решті вимог щодо нарахування річних - відмовити.

Аргументи відповідача ґрунтуються на тому, що нарахування 3 % річних (згідно зі ст. 625 ЦК України) має здійснюватися виходячи із обсягу фактично наданої послуги, а не на суму планових платежів, які не відображають фактичного об`єму отриманої послуги. В обгрунтування своєї позиції відповідач посилається на висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 15.07.2025 у справі № 914/3621/23 та від 28.01.2026 у справі №918/177/25. 

Надаючи оцінку обставинам у справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підстави виникнення цивільних прав та обов`язків виникають з договорів та інших правочинів.
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема договори про надання послуг з передачі.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 33 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи передачі має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надані послуги з передачі та послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.
Положеннями глави 5 розділу ХІ Кодексу системи передачі, затвердженого Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 309, передбачено, що договір про надання послуг з передачі електричної енергії визначає організаційні, технічні та фінансові умови, на яких ОСП здійснює передачу електричної енергії електричними мережами системи передачі. Укладення договорів про надання послуг з передачі електричної енергії є обов`язковою умовою надання Користувачам доступу до системи передачі. Послуги з передачі електричної енергії надаються ОСП учаснику ринку електричної енергії безперервно на підставі договору про надання послуг з передачі електричної енергії, що є додатком 6 до цього Кодексу, між ним та, зокрема електропостачальником. Договір про надання послуг з передачі електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається на підставі типової форми договору, який затверджується Регулятором та є додатком 6 до цього Кодексу. Оплата послуг з передачі електричної енергії здійснюється за тарифом, який встановлюється Регулятором відповідно до затвердженої(-ого) ним методики (порядку).
Частиною 1 ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
За приписами частин 4, 5 ст. 33 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи передачі надає послуги з передачі електричної енергії та послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління учасникам ринку на підставі договорів, укладених на основі типових договорів про надання послуг з передачі електричної енергії та про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління. 
Типові договори про надання послуг з передачі електричної енергії та про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління затверджуються Регулятором. 
Порядок укладання таких договорів визначається кодексом системи передачі. 
Оплата послуг з передачі електричної енергії та послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління здійснюється за тарифами, які визначаються Регулятором відповідно до затвердженої ним методики.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Стаття 610 ЦК України встановлює, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, при цьому статтею 525 цього кодексу встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді трьох процентів річних та інфляційних втрат не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Колегія суддів зазначає, що договір про надання послуг з передачі електричної енергії №0527-02041-ПП від 01.01.2024, укладений між НЕК "Укренерго" та ПрАТ "Рівнеобленерго" є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуг з передачі електричної енергії користувачам системи передачі. Цей договір укладений сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання користувача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього договору.

Як вже зазначалося вище та вбачається з матеріалів справи, відповідно до пункту 2.1 договору № 0527-02041-ПП від 01.01.2024, оператор системи передачі безперервно надає послугу з передачі електричної енергії (далі - послуга), а користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов цього договору.
Пунктом 5.1 договору передбачено, що для розрахунків за цим договором використовуються плановий і фактичний обсяги послуги.
Плановий обсяг послуги визначається відповідно до розділу XI КСП на підставі даних Адміністратора комерційного обліку (далі - АКО) за кожну відповідну декаду розрахункового періоду. Плановий обсяг послуги формується без урахування даних щодо обсягів експорту та/або імпорту електричної енергії. 
Фактичний обсяг послуги в розрахунковому періоді визначається відповідно до розділу XI КСП.
Водночас відповідно до п. 6.2 договору, користувач здійснює поетапну оплату планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із такою системою платежів і розрахунків: 1 платіж - до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду; 2 платіж - до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду; 3 платіж - до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду. Плановий обсяг послуги, що використовується для розрахунку планової вартості послуги, визначається на підставі даних АКО за кожну декаду розрахункового періоду.
В той же час, п. 6.4 договору передбачено, що користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів приймання-передачі послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі.
Вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти приймання-передачі послуги направляються користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).
Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в системі управління ринком, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку.
Оплату вартості послуги після коригування обсягів та вартості послуг користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі послуги (включно) або акт приймання - передачі послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно).
Акти приймання-передачі послуги та акти коригування до актів приймання-передачі послуги та рахунки у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням сервісу) або надає користувачу два примірники акта приймання - передачі послуги та/або акта коригування до актів приймання-передачі послуги в паперовій формі, підписані власноручним підписом зі свого боку. Користувач здійснює підписання актів приймання-передачі послуги та актів коригування до актів приймання-передачі послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 робочих днів з дня їх отримання користувачем.
Пунктом 6.6 договору визначено що, у разі якщо фактичний обсяг оплати користувачем послуги перевищує суму нарахованої вартості послуг по цьому договору, ОСП (за заявою користувача) протягом 5 робочих днів з дня отримання заяви повертає користувачу надлишок коштів або самостійно враховує їх як оплату послуги наступних розрахункових періодів (у випадку відсутності заяви користувача про повернення надлишку коштів).

Беручи до уваги викладене, колегія суддів зазначає, що умовами договору про надання послуг з передачі електричної енергії № 0527-02041-ПП від 01.01.2024 передбачено попередню оплату вартості послуги (п. 6.2 договору), зокрема, трьома частинами: 1 платіж - до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду; 2 платіж - до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду; 3 платіж - до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду.
Також пунктом 6.4 договору передбачено, що користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів приймання передачі послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі. 

Таким чином, незважаючи на те, що договір передбачає поетапну оплату планової вартості послуги (п. 6.2 договору), остаточний фактичний обсяг та вартість наданої послуги визначається відповідно до розділу ХІ КСП та фіксується у рахунках та актах приймання-передачі, розрахунок за які здійснюється до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (п. 6.4 договору).

Аналізуючи положення договору № 0527-02041-ПП від 01.01.2024, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що для визначення суми 3 % річних потрібно виходити саме із обсягу фактично наданої послуги, оскільки зобов`язання зі сплати грошових коштів у відповідача виникає саме за фактично надані послуги.

Колегія суддів наголошує, що при нарахуванні 3 % річних до уваги потрібно брати вартість наданої послуги, що відображена в актах, адже такі дані відповідають вартості фактично наданих послуг, тобто відповідають вартості послуг, які реально були надані відповідачу. Проте згідно доданого до позову розрахунку, ПрАТ "Укренерго" здійснило нарахування 3 % річних виходячи із планових обсягів наданих послуг.

Із урахуванням викладеного, апеляційний господарський суд вважає, що нарахування 3% річних на ті суми коштів, які не входять у вартість фактично наданих послуг, є безпідставним, оскільки зміст статті 625 Цивільного кодексу України передбачає, що відповідальність у вигляді інфляційних втрат та 3 % річних настає за невиконання існуючого грошового зобов`язання.

Наведене свідчить про подібність правовідносин у цій справі № 918/1018/25 до правовідносин у справі № 914/3621/23 (постанова ВС від 15.07.2025) та № 918/177/25 (постанова ВС від 28.01.2026), висновки у яких враховані судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення.

Відповідно доводи позивача про правомірність нарахування ним до стягнення 3% річних виходячи із планових обсягів наданих послуг (суми попередньої оплати за ненадані фактично послуги) суперечать змісту статті 625 ЦК України, яка пов`язує застосування інфляційних втрат та відсотків річних саме зі сплатою існуючої, а не потенційної (абстрактної) заборгованості. 

Водночас суд першої інстанції не взяв до уваги вищевказані обставини та, ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних у сумі 281 773,04 грн, дійшов помилкового висновку щодо можливості здійснення таких нарахувань, виходячи з планових обсягів надання послуг.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши розрахунки 3 % річних (виходячи з фактичних, а не планових обсягів надання послуг) та враховуючи межі визначеного позивачем періоду, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог у частині стягнення з відповідача на користь позивача 188 541,61 грн 3 % річних. У задоволенні решти позовних вимог про стягнення 3 % річних у сумі 93 231,43 грн слід відмовити у зв`язку з їх безпідставністю.
Апеляційний господарський суд вказує, що в порушення вимог ст. ст. 76, 77 ГПК України, позивач висновків суду апеляційної інстанції не спростував, а його посилання є такими, що зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) не з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За встановлених обставин, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Рівненської області від 10.02.2026 у справі № 918/1018/25 необхідно змінити в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних та судового збору.

Щодо розподілу судового збору.

Згідно з ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.
Відповідно до ч 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до норм ст. 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Стаття 7 Закону України "Про судовий збір" передбачає, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в раз, зокрема, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки за результатами розгляду апеляційної скарги вимоги відповідача було задоволено, а рішення суду першої інстанції - змінено, колегія суддів, керуючись ст. ст. 129, 130 ГПК України, ст. 7 Закону України "Про судовий збір", вважає за необхідне здійснити перерозподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції.

Як встановлено апеляційним судом, рішенням Господарського суду Рівненської області від 10.02.2026 стягнуто з відповідача на користь позивача 52 546 464, 89 грн - основного боргу. ПрАТ "Рівнеобленерго" у заявах, поданих до суду першої інстанції визнав позовні вимоги в частині стягнення основного боргу.

Також, суд першої інстанції, встановивши факт сплати відповідачем суми основного боргу в розмірі 144 455,42 грн після відкриття провадження, дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі згідно з п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Із урахуванням викладеного, керуючись положеннями ст. 7 Закону України "Про судовий збір" та ст. 130 ГПК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про повернення позивачу з державного бюджету 317 012,26 грн судового збору, сплаченого за подання позовної заяви. Вказана сума складається із 50 % судового збору, розрахованого пропорційно до вимог, які були визнані відповідачем та задоволенні судом першої інстанції, та щодо яких провадження у справі було закрито, а саме: (52 546 464, 89 грн * 1,5 % * 0,8 = 630 557, 58 грн / 2 = 315 278,79 грн - 50 % судового збору), (144 455,42 грн * 1,5 % * 0,8 = 1733,47 грн).

Також із урахуванням норм п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, колегія суддів покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 317 541,29 грн за розгляд позовної заяви пропорційно розміру задоволених позовних вимог із урахуванням повернення позивачу 50 % судового збору. Вказана сума розрахована виходячи з наступного: (52 546 464, 89 грн * 1,5 % * 0,8 = 630 557, 58 грн / 2 = 315 278,79 грн - 50 % судового збору), (188 541,61 грн * 1,5 % * 0,8 = 2 262, 50 грн).

Решту витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви залишити за позивачем (ПрАТ "НЕК "Укренерго") у зв`язку з частковою відмовою у задоволенні позовних вимог.

Судові витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача у зв`язку із задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" задоволити.

2. Рішення Господарського суду Рівненської області від 10.02.2026 у справі №918/1018/25 змінити в частині стягнення з відповідача на користь позивача 281 773,04 грн - 3 % річних та судового збору.

Викласти пункти 1, 2, 3, 4 резолютивної частини рішення суду в наступній редакції:

"1. Позов задоволити частково.
2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" (33013, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Князя Володимира, буд. 71, ідентифікаційний код 05424874) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симон Петлюри, буд. 25, ідентифікаційний код 00100227) 52 546 464,89 грн - основної заборгованості, 188 541, 61 грн - 3 % річних та 317 541, 29 грн - судового збору.
У стягненні 93 231,43 грн - відмовити.

3. Закрити провадження у справі в частині стягнення 144 455, 42 грн - основного боргу.

4. Повернути Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25, ідентифікаційний код 00100227) з Державного бюджету України 317 012, 26 грн судового збору, сплаченого за подання позовної заяви. 

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симон Петлюри, буд. 25, ідентифікаційний код 00100227) на користь Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" (33013, Рівненська обл., м.Рівне, вул. Князя Володимира, буд. 71, ідентифікаційний код 05424874) 3 633,60 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Видачу судових наказів доручити Господарському суду Рівненської області. 

5. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст. ст. 287-291 ГПК України.

6. Справу повернути до Господарського суду Рівненської області.

Повний текст постанови складено 17 квітня 2026

Головуючий суддя Олексюк Г.Є. 

Суддя   Петухов М.Г. 

Суддя   Мельник О.В.