П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/176/26
Провадження №3/338/45/26
26 лютого 2026 року  селище Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Рибка Л.Я., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №2 (с-ще Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя 
АДРЕСА_1 , громадянина України, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),
в с т а н о в и л а:
Згідно з протоколом, ОСОБА_1 , 04 січня 2026 року близько 08 год 00 хв за адресою – АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив щодо своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, дії психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою, чим міг завдати шкоди її психологічному стану здоров`я.
В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав. Пояснив, що він свою дружину не ображав, нецензурні висловолювання в її сторону не висловолював. Визнає, що того дня був в стані сп`яніння, але усвідомлював та розумів свої дії. Будь-яких дій, якими могла б бути завдана шкода психічному здоров`ю його дружині ОСОБА_2 не вчиняв.
Потерпіла ОСОБА_2 в суді пояснила, що вона проживає в будинку по
АДРЕСА_1 , з чоловіком перебуває у неприязних стосунках, на той час вони ще перебували у шлюбі (шлюб розірвано 04 лютого 2026 року Богородчанським районним судом Івано-Франківської області), її колишній чоловік мешкає в літній кухні в цьому ж домогосподарстві. 4 січня 2026 року між нею та ОСОБА_1 стався конфлікт, останній почав виносити речі із будинку, ділити їх спільне майно, ОСОБА_1 висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, перебував в стані алкогольного сп`яніння, сварки між ними відбуваються часто. Вона викликала поліцію, оскільки вважає, що стосовно неї вчинено психологічне насильство, такі сварки погано впливають на стан здоров`я її молодшого сина.
Допитаний в судовому засіданні, як свідок ОСОБА_3 пояснив, що є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , він був свідком того, що 04 січня 2026 року близько 08 години останній вчинив сварку з його матір`ю ОСОБА_2 та висловлювався нецензурними словами щодо матері ОСОБА_2 , при цьому ходив по будинку та збирав речі, частково чув, що погрожував, але які саме погрози висловлював не може повідомити.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка ОСОБА_3 та дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.
Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, серед іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому, фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, який в силу положень ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів у справі про адміністративне правопорушення.
Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Стаття 9 КУпАП наводить визначення поняття адміністративного правопорушення, а саме: це є "протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність".
Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно із ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Стаття 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
У протоколі про адміністративне правопорушення серія ВБА №440540 ОСОБА_1 ставиться в провину вчинення домашнього насильства, а саме те, що він 04 січня 2026 року о 08:00 год. за місцем свого проживання АДРЕСА_1 , вчинив щодо своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, дії психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою, чим міг завдати шкоду її психічному здоров`ю.
Домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, повязаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.
Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.
При цьому, слід зазначити, що конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить. Не кожен конфлікт є домашнім насильством у розумінні норм Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".
Отже, різниця у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди.
Як вбачається з пояснень потерпілої ОСОБА_2 , мав місце конфлікт між нею та її чоловіком ОСОБА_1 , однак, як зазначено вище, не кожен конфлікт є домашнім насильством у розумінні норм Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".
Інших доказів вчинення ОСОБА_1 саме домашнього насильства матеріали справи не містять.
Сама по собі сварка в сім`ї, нецензурні висловлювання чи образи не становлять собою домашнє насильство. Такі дії утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Обставини, які зазначені посадовими особами у протоколі про адміністративне правопорушення повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому правопорушенні.
Також слід зазначити, що згідно з положеннями КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.
Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.
Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини ("Малофеєв проти Росії" та "Карелін проти Росії") у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України). Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.
Тому, беручи до уваги вищевикладене, у той час як провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності і ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановленому законом, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а як наслідок, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу.
Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 278, ст. 283 КУпАП,
п о с т а н о в и л а :
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Копію постанови вручити ОСОБА_1 .
На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду в 10-ти денний строк з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Л.Я. Рибка