Справа № 515/2041/25
Провадження № 2/515/66/26

Татарбунарський районний суд Одеської області 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
03 березня 2026 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Луцюка В.О.,
секретар судового засідання Комерзан Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області цивільну справу, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини, суд
В С Т А Н О В И В:

24 грудня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей та на своє утримання до досягнення меншою дитиною трирічного віку. Позовні вимоги обґрунтовує таким.
04 грудня 2021 року зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач ухиляється від батьківських обов`язків з матеріального утримання дітей у добровільному порядку, а саме відмовляється надавати кошти на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Діти повністю перебувають на утриманні позивачки. Добровільно виділяти кошти на утримання дітей відповідач відмовляється, натомість витрачає кошти на свої потреби, інтересами сім`ї не цікавиться. Домовленості щодо участі в утриманні дітей між сторонами не досягнуто. Позивачка не працює, оскільки знаходиться у декретній відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку, отримує допомогу у сумі 860,00грн, що є на теперішній час недостатнім для свого існування та ще й утримання двох дітей. Оскільки стан здоров`я відповідача дозволяє працювати, він є працездатним, інших утриманців не має, останній має можливість сплачувати аліменти на утримання кожного з дітей по 1/6 частині всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дітей (всього 1/3 частки), які край необхідні для їх існування і становлення, та на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином трьох років.
Враховуючи викладене, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, та на своє утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця і до досягнення сином трирічного віку.
В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно.
Позивачка подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи заперечень не мала.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про повернення поштового відправлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та через оголошення, опубліковане на офіційному сайті суду на порталі Судова влада України. Про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.
Судом ухвалено про розгляд справи у відсутність сторін.
За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
04 грудня 2021 року Татарбунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було зареєстровано шлюб (актовий запис № 95); свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_6 » (а.с. 7).
Від шлюбу подружжя мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчать копії свідоцтв про народження дітей: серії НОМЕР_2 , виданого 04 квітня 2022 року Татарбунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі актового запису № 62; серії НОМЕР_3 , виданого Татарбунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 04 серпня 2023 року на підставі актового запису № 136, відповідно (а.с. 8-9).
Подружжя припинили подружні стосунки, спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо. Позивачка разом із дітьми фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 , на підтвердження чого нею надано копію довідки від 24 липня 2025 року за вих. № 60. Відповідач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що вбачається з копії Витягу з Реєстру Татарбунарської територіальної громади №2025/001709337 від 05 лютого 2025 року (а.с. 5-зворот, 6-зворот).
У силу вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
В статті 51 Конституції України задекларовано, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі – СК України) під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення дітей.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ст. 181, 191 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.
Угоди про сплату аліментів в добровільному порядку сторонами не досягнуто.
Відповідно до ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Встановлено, що спільні діти сторін проживають разом з позивачкою і перебувають на її утриманні.
Позивачка непрацевлаштована, отримує соціальні виплати від Управління соціального захисту населення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації у сумі 860,00 грн, на підтвердження чого надала копію відомості з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відповідь на запит у електронному вигляді від 24.12.2025 (а.с. 10-11).
Відповідач є особою працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань, встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду не було надано, інших утриманців не має, протилежного суду не надано.
Враховуючи те, що угоди про сплату аліментів в добровільному порядку сторонами не досягнуто, вимоги позивачки про стягнення аліментів у заявленому розмірі є обґрунтованими, з метою захисту прав дитини на матеріальне забезпечення, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.
Згідно з ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини.
За правилами ч.1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Враховуючи право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку, відсутність даних щодо неможливості відповідача надавати таку допомогу, відомості про його незадовільний стан здоров`я та про наявність інших утриманців відсутні, у судове засідання останній не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав та виходячи з критеріїв розумності та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у заявленому позивачкою розмірі, починаючи з дня звернення до суду й до досягнення сином трьох років. Такий розмір аліментів є розумним і необхідним для забезпечення мінімальних потреб, необхідних для матері дітей, з якою проживають діти, в період догляду за дитиною до трьохрічного віку.
Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 24 грудня 2025 року.
У силу п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.
Керуючись ст.4, 13, 81, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України, 

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Татарбунари Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 грудня 2025 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Татарбунари Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 24 грудня 2025 року та до досягнення сином ОСОБА_4 трьох років.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Татарбунари Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь держави судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 к.). 
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду, який відраховується з дати складання повного судового рішення.
Дата складення повного судового рішення 03.03.2026 р.

Суддя В.О. Луцюк