КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
03680 м. Київ , вул. Солом`янська, 2-а 

Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/374/2025 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року м. Київ
Справа № 759/16368/23

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді-доповідача Ящук Т.І., 
суддів   Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2023 року, ухвалене у складі судді Бабич Н.Д., 
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

встановив:

У серпні 2023 року позивач ТОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в якому просив стягнути зі ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитними договорами № 968284378 від 23 травня 2021 року, №15926-06/2021 від 24 червня 2021 року, №3394005545/446781 від 14 липня 2021 року у загальному розмірі 84 288,85 грн., а також понесені судові витрати. 
В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 23 травня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №968284378. Відповідно до Реєстру боржників № 144 від 27.07.2021 до Договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 968284378 від 23 травня 2021 року.
20 жовтня 2022 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №20102022, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги №2 від 06.03.2023 до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2020, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 55 311,35, з яких: 15 550 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 39 761,35 грн. - сума заборгованості по відсоткам.
24 червня 2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №15926-06/2021 у формі електронного документу з використанням електронного підпису.
18 січня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №18012022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 18012022 від 18 січня 2022 року, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в розмірі 18 125 грн., з яких 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 125 грн. - сума заборгованості за відсотками.
14 липня 2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №3394005545/446781 у формі електронного документу з використанням електронного підпису.
19 квітня 2022 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №19042022-Г, відповідно до умов якого ТОВ «ТОВ «Гоуфінгоу» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Гоуфінгоу»  права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 19042022-Г від 19 квітня 2022 року, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в розмірі 10 852,50 грн., з яких 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7852,50 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Вказує, що всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала своїх зобов`язань. В разі сплати відповідачем коштів на рахунки первісних кредиторів, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитних заборгованостей.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2023 року позов задоволено, стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором за №968284378 від 23.05.2021 року в розмірі 55 311,35 грн.; за кредитним договором за №15926-06/2021 від 24.06.2021 року - в розмірі 18 125,00 грн.; за кредитним договором за №3394005545/446781 від 14.07.2021 року - в розмірі 10 852,50 грн. та судовий збір в розмірі 2684 грн., а всього разом 86 972, 85 грн.
Не погоджуючись з рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на необ`єктивність, необґрунтованість рішення, що винесене з грубим порушенням матеріального та процесуального законодавства, необ`єктивним та необґрунтованим підходом суду до вирішення справи. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, зазначає, що при розгляді справи суд повинен був дослідити оригінали кредитних договорів та відповідних банківських документів, які б свідчили про перерахування коштів або отримання коштів у касі. Стверджує, що жодних кредитних договорів ОСОБА_1 з позивачем не підписувала та належним чином не була повідомлена про заміну сторони у зобов`язаннях.
Також представник скаржника в скарзі посилається на п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та безпідставними, а рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2023 року - залишити без змін. 
Вказує, що посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що вона не укладала договори, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказані договори підписані електронними підписами, використання яких не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.
ОСОБА_1 не надано до суду доказів того, що її персональні дані (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки, на яку первісними кредиторами здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) були використані товариствами для укладення кредитних договорів та договорів позики від її імені. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно неї шахрайських дій скаржник не зверталась, як і не оскаржувала правомірність укладених договорів.
Жодних заперечень з приводу того, що ОСОБА_1 не погодилась з умовами та правилами надання кредиту під час укладення та підписання вищезазначених договорів скаржником висловлено не було.
Скаржник була належним чином ознайомлена з умовами вищевказаних договорів.
Вказує, що з огляду на свободу договору, сторони на власний розсуд визначили умови вищезазначених договорів. При цьому вказані договори та його умови в судовому порядку не оскаржувались, не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Ухвалюючи оскаржуване рішення про задоволення позовних вимог ТОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання у зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті коштів, позов є обґрунтованим та доведеним, тому суд вважав за необхідне задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача загальну суму заборгованості в розмірі 86 972,85 грн.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується та вважає, що висновки суду відповідають обставинам справи, наявним у матеріалах справи доказам та нормам матеріального права з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст.1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

З матеріалів справи вбачається, що 23 травня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії №968284378 у формі електронного документу із використанням електронного цифрового підпису з одноразовим ідентифікатором, згідно з яким кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 22 000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Відповідно до п.1.2, 1.3 за цим Договором сума кредитного ліміту, вказана в п.1.1 Договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. 
Кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 15 550 грн. одразу після укладення договору.
Відповідно до п.1.7. за цим Договором, кредитна лінія надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання кредиту позичальником (далі «Дисконтний період»). 
Відповідно до п.1.9 за цим Договором, за користування Кредитом протягом Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом, які нараховуються в наступному порядку: 1.9.1. виключно на період строку визначеного в п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 310,25 процентів річних, що становить 0,85 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним; 
Згідно з п. 1.9.2. договору, за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8 Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п.1.7 Договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 620, 50 процентів річних, що становить 1.70 процентів в день від суми Кредиту за кожен день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором, може надавати позичальнику знижки на розмір Індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті. 
Відповідно до п. 1.9.3 договору, у випадку користування кредитом з боку позичальника після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п. 1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовується з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 (шістсот двадцять цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. 
З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 ЦК України сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним договором, щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за Базовою процентною ставкою від дати отримання Кредиту по дату закінчення Дисконтного періоду є факт продовження користування Кредитом понад строк Дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього Договору.
Базова процентна ставка за користування Кредитом не застосовується протягом строку Дисконтного періоду, виключно за умови, якщо розмір Базової процентної ставки більший ніж 1,70 процентів від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за Базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту Договору.
Відповідно до п. 4.4 вищевказаного договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

З договору кредитної лінії №968284378 від 23 травня 2021 року, вбачається, що 23 травня 2021 року ОСОБА_1 підписала кредитний договір одноразовим ідентифікатором MNV3WE38, який було відправлено позичальнику на номер телефону НОМЕР_1 23 травня 2021 року о 1:36:10, введено 23 травня 2021 року о 1:36:30.
Відповідно до паспорту споживчого кредиту продукту «Смарт» до Договору №968284378 від 23.05.2021 року, сторони дійшли згоди щодо основних умов кредитування, щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядку повернення кредиту, процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту.

24 червня 2021 року між ТОВ «ФК « Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №15926-06/2021 у формі електронного документу із використанням електронного цифрового підпису, згідно з яким кредитодавець надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначеними цим договором.
Відповідно до п.1.2 цього Договору, кредит надається строком на 15 днів, тобто до 08 липня 2021 року. 
Строк дії договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». 
Відповідно до п.1.3. цього Договору, за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912.5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2.50% (процентів) на добу.
Відповідно до п.1.4. цього Договору, для Клієнта, якому Товариство вперше надає кредит, діє акційний період і нарахування процентів в цей час здійснюється за ставкою 0,9% на добу за умови повного повернення кредиту протягом 30 днів з моменту надання кредиту.
Відповідно до п.1.5. цього Договору, з метою поглиблення довіри до Товариства Клієнту може бути запропонований індивідуальний промокод для зниження стандартної процентної ставки, яка становить 2,5% на добу.
Відповідно до п. 2.5. цього Договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.
Відповідно до п. 4.3. цього Договору, у разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, проценти передбачені в п. 1.3. цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з дня укладення Договору.
Відповідно до графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною кредитного договору №15926-06/2021 від 24 червня 2021 року, погоджений позичальником та кредитодавцем, дата видачі -24.06.2021, дата платежу - 08.07.2021, сума кредиту -5000 грн., нараховані проценти за користування кредитом - 1875 грн., до сплати разом 6875 грн.
З кредитного договору №15926-06/2021 від 24 червня 2021 року, вбачається, що 24 червня 2021 року ОСОБА_1 підписала кредитний договір електронним цифровим підписом з одноразовим ідентифікатором W10046, рахунок позичальника № НОМЕР_2 .
Відповідно до паспорту споживчого кредиту до Договору №15926-06/2021 від 24 червня 2021 року, сторони дійшли згоди щодо основних умов кредитування, щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядку повернення кредиту, процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту.

14 липня 2021 року між ТОВ «ФК «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 укладено індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту №3394005545/446781 у формі електронного документу із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, згідно з яким кредитодавець надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 3000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначеними цим договором.
Відповідно до п.1.2 цього Договору, кредит надається строком на 15 днів, тобто до 28 липня 2021 року. 
Строк дії договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». 
Відповідно до п.1.3. цього Договору, за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 894,25% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2.45% (процентів) на добу.
Відповідно до п. 2.3. цього Договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.
Відповідно до п. 4.3. цього Договору, у разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, проценти передбачені в п. 1.3. цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з дня укладення Договору.
Відповідно до графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною кредитного договору №3394005545/446781 від 14 липня 2021 року, погоджений позичальником та кредитодавцем, дата видачі - 14.07.2021, дата платежу - 28.07.2021, сума кредиту - 3000 грн., нараховані проценти за користування кредитом - 1102 грн., до сплати разом 4102 грн.
З кредитного договору №3394005545/446781 від 14 липня 2021 року, вбачається, що 14 липня 2021 року ОСОБА_1 підписала кредитний договір електронним цифровим підписом з одноразовим ідентифікатором R72867, рахунок позичальника № НОМЕР_2 .
Відповідно до паспорту споживчого кредиту до Договору №3394005545/446781 від 14 липня 2021 року, сторони дійшли згоди щодо основних умов кредитування, щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядку повернення кредиту, процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту.
Отже, враховуючи вище викладене, між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Гоуфінгоу», ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитні договори в електронному вигляді відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», відповідач отримала кошти за вказаними договорами, які були перераховані на рахунок, вказаний у договорах.

Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

З матеріалів справи вбачається, що 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №20102022, за умовами якого ТОВ «Таліон плюс» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги. 
Пунктом 1.2 договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року визначено, що сторони передбачили, що перелік кредитних договорів, право вимоги за якими відступається, наводиться у відповідних додатках до цього договору, а саме в Реєстрах прав вимог.
При цьому, у тому ж пункті договору сторони визначили, що під поняттям «кредитний договір» слід розуміти кредитний договір, укладений між Первісним кредитором, яким є ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і боржником (фізичною особою з якою укладено кредитний договір, право грошової вимоги до якої уступається за цим договором), право грошової вимоги за яким отримав клієнт - ТОВ «Таліон плюс» на підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Згідно витягу з Реєстру прав вимоги №2 до договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року вбачається, що ТОВ «Таліон плюс» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло права вимоги за кредитним договором №968284378 від 23 травня 2021 року, у якому боржником є ОСОБА_1 . Розмір заборгованості ОСОБА_1 на момент передачі права вимоги становить 55 311, 35 грн, з яких: 15 550 грн - сума заборгованості по основному боргу, 39 761,35 - сума заборгованості по відсотками.

18 січня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №18012022, за умовами якого ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги. 
Пунктом 1.2 договору факторингу №18012022 від 18 січня 2022 року визначено, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. 
В день, коли здійснюється перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати фактору інформацію згідно реєстру боржників в електронному вигляді за формою, наведеною в додатку №4 до цього договору, на підставі акту прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді (Додаток № 5).
На виконання п.1.2 Договору факторингу №18012022 від 18 січня 2022 року, укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» (клієнт) та ТОВ « ФК «ЄАПБ» (фактор), клієнт та фактор уклали акт прийому - передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу про наступне: клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників в електронному вигляді наданий на флеш носії, у розмірі 2587 Кбайт; відповідно до цих реєстрів боржників, клієнт передав, а фактор прийняв право вимоги по боржниках в кількості 5758; реєстри боржників передані повністю відповідно до умов договору, зауважень у сторін немає.
Згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №18012022 від 18 січня 2022 року вбачається, що ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло права вимоги за кредитним договором №15926-06/2021 від 24 червня 2021 року, у якому боржником є ОСОБА_1 . Розмір заборгованості ОСОБА_1 на момент передачі права вимоги становить 18 125 грн, з яких: 5000 грн - сума заборгованості по основному боргу, 13 125 грн. - сума заборгованості по відсотками.

19 квітня 2022 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №19042022-Г за умовами якого ТОВ «Гоуфінгоу» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Гоуфінгоу» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги. 
Пунктом 1.2 договору факторингу №19042022-Г від 19 квітня 2022 року визначено, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. 
В день, коли здійснюється перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати фактору інформацію згідно реєстру боржників в електронному вигляді за формою, наведеною в додатку №4 до цього договору, на підставі акту прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді (Додаток № 5).
На виконання п.1.2 Договору факторингу 19042022-Г від 19 квітня 2022 року, укладеного між ТОВ «Гоуфінгоу» (клієнт) та ТОВ « ФК «ЄАПБ» (фактор), клієнт та фактор уклали акт прийому - передачі реєстру боржників за договором факторингу про наступне: 
- клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 14 378, після чого, з урахуванням п. 1.2 Договору факторингу №19042022-Г від 19 квітня 2022 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості;
- реєстр боржників передано в повному об`ємі відповідно до умов Договору факторингу №19042022-Г від 19 квітня 2022 року, будь-які зауваження до зазначеного реєстру боржників відсутні.
Згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №19042022-Г від 19 квітня 2022 року вбачається, що ТОВ «Гоуфінгоу» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло права вимоги за кредитним договором №339400554/446781 від 14 липня 2021 року, у якому боржником є ОСОБА_1 . Розмір заборгованості ОСОБА_1 на момент передачі права вимоги становить 10 852,50 грн, з яких: 3000 грн - сума заборгованості по основному боргу, 7852,50 грн. - сума заборгованості по відсотками.
Копії договорів факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року, №18012022 від 18 січня 2022 року, №19042022-Г від 19 квітня 2022 рокумістять підписи уповноважених представників сторін та скріплені печатками, на підтвердження укладання таких договорів.
Копії витягу з Реєстру прав вимоги № 2 від 06 березня 2022 року, Реєстру боржників до договору факторингу №18012022 від 18.01.2022 та з Реєстру боржників до договору факторингу №19042022-Г від 19.04.2022 відповідають додатку №1 - формі Реєстру прав вимог, укладених договорів факторингу.
Враховуючи викладене, ТОВ «ФК «ЄАПБ»правомірно набуло прав вимоги до ОСОБА_1 , які виникли з підстав невиконання відповідачем кредитних зобов`язань за кредитними договорами № 968284378 від 23 травня 2021 року, №15926-06/2021 від 24 червня 2021 року, №3394005545/446781 від 14 липня 2021 року. 

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що жодних договорів з позивачем відповідач не підписувала, належним чином не була повідомлена про заміну сторони у зобов`язання є безпідставним, оскільки з матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Гоуфінгоу», ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитні договори №968284378 від 23 травня 2021 року, №15926-06/2021 від 24 червня 2021 року, №3394005545/446781 від 14 липня 2021 року в електронному вигляді, з використанням електронного підпису - одноразового персонального ідентифікатора №MNV3WE38, № W10046, № R72867, відповідно, надіслані на її номер телефону, вказані в кредитних договорах.
При цьому з кредитних договорів вбачається, що номер телефону, на який були надіслані одноразові ідентифікатори, є : ( 095) 745 3060 ( а.с. 11, 20, 33) . Цей самий номер телефону вказано у апеляційній скарзі відповідача ОСОБА_1 , що підтверджує надіслання фінансовими установами одноразового ідентифікатора для здійснення електронного підпису саме на номер телефону, що належить відповідачу. 

Відповідно до договорів факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року, №18012022 від 18 січня 2022 року, №19042022-Г від 19 квітня 2022 року первісні кредитори відступили право вимоги за кредитними договорами позивачу до відповідача. 
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
З матеріалів справи вбачається, що позичальником заборгованість ні новому, ні первісним кредиторам по кредитному договорами не сплачувалась, внаслідок чого утворилася заборгованість у заявленій до стягнення сумі.
Відповідно до ст. 518 ЦК України боржник має право висувати вимоги проти нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.
Наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним.
Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.
З огляду на викладене, саме по собі неотримання повідомлення позичальника про відступлення права вимоги, на що посилається відповідач, не припиняє зобов`язань сторін за договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості на користь нового кредитора.
Апеляційний суд вважає, що копії договорів факторингу та реєстрів права вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що суд першої інстанції не дослідив оригінали кредитних договорів та відповідних банківських документів, які б свідчили про перерахування коштів, або отримання коштів в касі , колегія суддів відхиляє, оскільки з матеріалів справи вбачається, що надані до позовної заяви копії кредитних договорів та договорів факторингу засвідчені належним чином представником позивача, із зазначенням у позовній заяві, в яких осіб знаходяться оригінали вказаних договорів.
Відповідно до ч. 4- 6 ст. 95 ЦПК України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.
Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.
Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

З огляду на те, що в матеріалах справи містяться копії належним чином завірених позивачем кредитних договорів, які підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором, тобто погоджено умови отримання кредитних коштів та відповідальність за порушення погоджених умов, а також підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів, та відсутність доказів повернення отриманого кредиту, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.
Відповідно до реєстру прав вимоги №2 від 06.03.2023 до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2020, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 968284378 в сумі 55 311,35, з яких: 15 550 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 39 761,35 грн. - сума заборгованості по відсоткам.
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 18012022 від 18 січня 2022 року, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 15926-06/2021 в розмірі 18 125 грн., з яких 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 125 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 19042022-Г 2 від 19 квітня 2022 року, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №3394005545/446781 в розмірі 10 852,50 грн., з яких 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7852,50 грн. - сума заборгованості за відсотками.
З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув вказану суму з відповідача на користь позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Доводів з приводу порядку, періоду та розміру нарахованих відсотків апеляційна скарга відповідача не містить. Відповідачем не було надано власного розрахунку заборгованості, а також доказів, які підтверджують повернення позичальником кредиту у розмірі та строки, передбачені кредитними договорами, та спростовують правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості.

Посилання в апеляційній скарзі на положення п. 18, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким визначено, що у період дії в Україні воєнного стану позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, - не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зі змісту розрахунків заборгованості до кожного із кредитних договорів вбачається, що кредиторами було нараховано відсотки за користування кредитними коштами, виходячи із процентних ставок, що були погоджені позичальником, а не відсотки за прострочення виконання боргових зобов`язань. Також позовних вимог про стягнення неустойки позивачем заявлено не було. 
Отже, судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка наявним у матеріалах справи доказам, доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду не спростовують, а тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не вбачається.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, рішення суду ухвалене з додержанням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права, і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.
Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374 - 375, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , - залишити без задоволення.
Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2023 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.