ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/5182/24  Головуючий суддя І інстанції Бородіна Н. М.
Провадження № 33/818/11/26 Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2026 року м.Харків
суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Турчак М.В. на постанову судді Київського районного суду міста Харкова області від 20 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_1 , -
у с т а н о в и в: 
Цією постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 
- визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік

Постановою встановлено, що 02.06.2024 о 23:50 год., за адресою: м. Харків, вул. Лермонтовська, 28, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом RENAULT ESPACE, р.н. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820 №АRCD-0464. Результат огляду 2,58 проміле, тест 1852. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України. Велась відеофіксація на бодікамери №471574 та №470931.
В своїй апеляційній скарзі захисник просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Вказує, що факт керування транспортним засобом не може підтверджуватися протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів та іншими документами, які знаходяться в матеріалах справи. 
Зазначений факт можливо підтвердити лише відповідним відеозаписом події. Разом з тим, момент зупинки транспортного засобу поліцією начебто під керуванням ОСОБА_1 відсутній, докази на підтвердження вказаного факт матеріали справи не містять. 
Наявний в матеріалах справи відеозапис з автомобільного відеореєстратора 70mai без ідентифікуючих ознак належності технічного приладу не може слугувати належним та допустимим доказом, оскільки при його дослідженні неможливо ідентифікувати водія транспортного засобу, державні номерні знаки якого взагалі є нечитабельними. 
Вказаний відеозапис не має жодного відношення до вказаної адміністративної справи та можливо був взятий з іншого екіпажу поліції, який не був на місці подій за участю ОСОБА_1 . 
Крім того, матеріали справи не містять жодних інших складених адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 за порушення Правил дорожнього руху, що в свою чергу також спростовує факт керування будь-яким транспортним засобом ОСОБА_1 . 
Також захисник зазначає, що наявні в матеріалах справи відеозаписи містять неповне відображення подій, а саме відсутній факт керування транспортними засобами будь-якими особами, зокрема ОСОБА_1 , відсутня законна підстава для начебто зупинки транспортного засобу, яким нібито керував ОСОБА_1 в розумінні ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», відсутній сам момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . 
До того ж наявні в матеріалах справи відносно ОСОБА_1 відеозаписи не є безперервними, про що свідчить прогалина в проміжку часу між 23:50:18 та 23:51:29. 
Також наявні в матеріалах справи відеозаписи не містять зафіксованого факту керування ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом, а тому у останнього не було жодного юридичного обов`язку будучи не в статусі водія проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. 
Відповідно, подальші вимоги поліцейських ОСОБА_1 міг не виконувати. ОСОБА_1 є військовослужбовцем. Положеннями п.9.15 розділу ІХ Інструкції про порядок організації патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України №515 від 10.10.2016 передбачений спеціальний порядок проведення огляду на стан сп`яніння військовослужбовця. 
Отже, оскільки ОСОБА_1 має особливий статус, то на нього не поширюється положення Інструкції №1452/735 та порядку №1103. Разом з тим, матеріали справи не містять даних про повідомлення працівниками Національної поліції Військової служби правопорядку у ЗСУ, у якого були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Таким чином, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» проводився не уповноваженою на те особою, тому такий огляд вважається недійсним. 
Крім того, захисник зазначив про проведення поліцейськими незаконного обшуку автомобіля RENAULT ESPACE, р.н. НОМЕР_2 , що в подальшому фактично послугувало психологічним тиском на ОСОБА_1 та залякуваннями поліцейськими щодо виклику на місце події ВСП у ЗСУ для створення проблем ОСОБА_1 в подальшому.
Новим захисником ОСОБА_1 адвокатом Боса О.О. подано клопотання про закриття провадження у справі, згідно якого захисник вважає, що строки притягнення до адміністративної відповідальності в суді апеляційної інстанції продовжують спливати, а відповідно 1 рік з дня вчинення адміністративного правопорушення вже минув.
Також захисник заявила клопотання про визнання процедури огляду на стан сп`яніння такою, що нормам чинного законодавства.
Наголошувала на тому, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а відповідно огляд мав відбуватися за спеціальною статтею.

Учасники провадження у судове засідання не з`явились, були повідомлені про дату та час судового розгляду належним чином, про що свідчать як телефонограми так і повістки, направлені на номер мобільного оператора, які були успішно отримані.
Захисник Боса О.О. надіслала клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату.
З клопотання вбачається, що 21 квітня 2026 року було укладено додаткову угоду №2 до договору про надання правничої допомоги від 26 квітня 2024 року, також послалась на те, що для надання правничої допомоги їй потрібен додатковий час.
При цьому подані захисником клопотання свідчать про обізнаність сторони захисту з матеріалами справи.
Більш того, стороні захисту було повідомлено про дату та час судового розгляду заздалегідь і відповідно захисник не була позбавлена можливості ознайомитись з матеріалами справи та прийняти участь у судовому засіданні, тим паче попередній захисник ознайомлена з матеріалами справи та представляла те ж адвокатське об`єднання.
Таким чином, стороні захисту забезпечені належні умови, проте захисник своїм правом на участь у судовому засіданні не скористалась.
Більш того, відповідно до статті 268 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, не є обов`язковою.
З огляду на викладене, приходжу до висновку про можливість проведення судового розгляду без участі сторін, при цьому всі доводи сторони захисту будуть оцінені судом у цій постанові.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для належного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.
З огляду на матеріали справи, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно і всебічно встановив обставини, передбаченні ст. 280 КУпАП, щодо вчинення правопорушення і вини ОСОБА_1 , та прийняв постанову у відповідності з вимогами ст. ст. 283, 284 КУпАП на підставі наявних у справі та досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.
Протокол про адміністративне правопорушення (а. с. 1) відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством не оскаржувалися.
Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається не дійсним.
В протоколі про адміністративне правопорушення (а. с. 1) працівником поліції зазначено, що 02.06.2024 о 23:50 год., за адресою: м. Харків, вул. Лермонтовська, 28, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом RENAULT ESPACE, р.н. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820 №АRCD-0464. Результат огляду 2,58 проміле, тест 1852. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України. Велась відеофіксація на бодікамери №471574 та №470931 .
Аналогічні обставини встановив суд першої інстанції.
Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України (далі – ПДР України), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З відеозапису вбачається події, які відбувалися 02 червня 2024 року о 23 50 під час комендантської години, патрульні поліцейські в складі екіпажу патрулювали місто Харків та зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 ..
Поліцейський повідомив водієві про наявні ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував водієві пройти огляд на місці або в разі відмови у закладі охорони здоров`я.
Йому були чітко роз`яснені його права та відповідно наслідки відмови, на що водій повідомив що погоджується пройти огляд.
Жодних заперечень з приводу факту керування транспортним засобом водій працівників поліції не повідомив.
Дійсно на відео зафіксовано, що ОСОБА_1 повідомив працівників поліції, що він є військовослужбовцем, проте про жодні обставини крайньої необхідності, пов`язаних із проходженням військової служби він не повідомив.
А відповідно, інспектор поліції продовжив в законному порядку розглядати справу щодо ОСОБА_1 як до загального об`єкт, що відповідає положенням КУпАП.
В подальшому водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат позитивний 2,57 промілле.
З результатом огляду водій погодився.
Пізніше ОСОБА_1 змінив свою позицію та почав стверджувати, що він транспортним засобом не керував, проте така версія зібраними доказами повністю спростована та не заслуговує на увагу.
Таким чином, поліцейський діяв в межах закону та отримавши позитивний результат огляду поліцейським було складено протокол.
Велася безперервна відеозйомка, свідки не залучались.
Протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис не містять розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.
Обставини правопорушення об`єктивно підтверджуються сукупністю зібраних по справі матеріалів.
За вказаних обставин, апеляційний суд відкидає доводи сторони захисту про відсутність доказів керування транспортним засобом та порушення інспектором правил огляду військовослужбовців.
При цьому відеозапис судом приймається як належний та допустимий доказ, апеляційний суд не вбачає жодних порушень, наслідком яких належало б визнати цей доказ недопустимим.
За таких обставин дії працівників патрульної поліції повністю відповідали букві закону і підстав для закриття провадження з цих підстав у апеляційного суду відсутні.
Крім того, водій або його захисник не були позбавлені можливості оскаржити дії патрульного до суду, проте таким правом сторона захисту не скористалась. 
Щодо підстав зупинки, про що наголошує захисник та вважає зупинку транспортного засобу незаконною, то згідно відеозапису, транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено під час комендантської години, що відповідно до діючого законодавства є законним.
Щодо доводів сторони захисту про те, що працівниками поліції порушено порядок проведення огляду військовозобов`язаних на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, суд, вважаю за необхідне зазначити таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 КУпАП, військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
За змістом ст. 266-1 КпАП України огляд на стан сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром, лише щодо військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.
Також, відповідно до ст. 266-1 КпАП України огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Аналіз положень ст. 266-1 КУпАП свідчить про те, що цією нормою не визначено порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції, у випадках, коли такі особи керують транспортним засобом.
Отже, положення ст. 266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкта — водія транспортного засобу, а регулюють порядок огляду військовослужбовців лише у справах про військові адміністративні правопорушення.
Відповідно, огляд військовослужбовців Збройних Сил України, які керують транспортними засобами, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, здійснюється в загальному порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, уповноваженими працівниками Національної поліції.
Згідно з ч. 1ст. 3 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» одним із завдань Служби правопорядку є забезпечення безпеки дорожнього руху військових транспортних засобів, контроль за рухом транспортних засобів і перевезенням вантажів Збройних Сил України.
Вимогами п. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що водії військових транспортних засобів зобов`язані виконувати передбачені законом вимоги поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.
Як убачається з матеріалів провадження та відеозапису події, 02 червня 2024 року о 23 год. 50 хв. ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом — у місті Харків, тобто він перебував поза межами військової частини.
Будь-яких повідомлень про виконання службового завдання ОСОБА_1 працівникам поліції не надавав. 
За таких обставин посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому його огляд на стан сп`яніння мав бути проведений виключно посадовою особою, уповноваженою начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого військового формування чи правоохоронного органу спеціального призначення, є суб`єктивними та необґрунтованими.
Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП України, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в ст. ст. 218–221 цього Кодексу, протоколи про адміністративні правопорушення мають право складати уповноважені посадові особи органів Національної поліції (зокрема й у справах за ст. 130 КУпАП). Тому працівники поліції правомірно склали протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .
Порядок, передбачений ч. 2 ст. 266 КУпАП, визначає процедуру огляду водіїв транспортних засобів. Водночас положення ст. 266-1 КУпАП регулюють порядок огляду військовослужбовців у справах про військові адміністративні правопорушення. Статус водія є спеціальною нормою щодо військовослужбовців, тому огляд військовослужбовця, який керує транспортним засобом, проводять саме працівники Національної поліції. Натомість огляд військовослужбовця — пішохода здійснює Військова служба правопорядку.
Таким чином, під час проведення огляду водія на стан сп`яніння залучення представників Військової служби правопорядку законом не передбачено, у зв`язку з чим доводи сторони захисту в цій частині також є безпідставними.
Отже, працівники поліції діяли відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, а також Закону України «Про Національну поліцію».
Відтак, доводи сторони захисту про те, що працівниками поліції під час складання адміністративного матеріалу було допущено низку порушень, які є підставою для визнання процедури огляду, такою що не відповідає закону, не заслуговують на увагу та, на переконання суду, не спростовують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Поряд з вказаним, сторона захисту вважає, що у даній справі закінчились строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, проте таке твердження захисника не відповідає положенням КУпАП
Відповідно до положень ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.
Судом першої інстанції, згідно постанови судді, було накладено в строк.
Суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для скасування оскаржуваної постанови, а відтак строк притягнення до адміністративної відповідальності судом першої інстанції дотримано, а судом апеляційної інстанції нових рішень з приводу винуватості ОСОБА_1 , у справі не ухвалювалось, а тому про сплин строків в суді апеляційної інстанції, мова не йдеться.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що впливатимуть зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцією факту (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишить місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1987 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.
За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.
Вид адміністративного стягнення ОСОБА_1 суддею призначений з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, в межах строку передбаченого ст. 38 КУпАП та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено.
Cуд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова є належним чином вмотивованою та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника Турчак М.В.– залишити без задоволення.
Постанову судді Київського районного суду міста Харкова області від 20 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_1 – залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ю. Грошева