Компаніївський районний суд Кіровоградської області 

Справа № 391/185/26 
Провадження № 1-кп/391/60/26 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2026 р. селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03.01.2026 за № 12026121050000002 про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коротяк, Компаніївського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, солдата в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України судимості не має, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,
за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 

ВСТАНОВИВ:

Мобілізований 26.02.2022 за загальною мобілізацією солдат ОСОБА_3 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №232 від 20.08.2025 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення, визнаний таким, що справу та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків на посаді кулеметника.
Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, ОСОБА_3 , діючи умисно та цілеспрямовано, в порушення вимог п. п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-XII від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не можб перебувати у власності громадян, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ № 576 від 17.10.1992, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України№ 622 від 21.08.1998, на початку осені 2025 року, точного часу не встановлено, перебуваючи під час бойового чергування на визначених позиціях в районі відповідальності військової частини НОМЕР_1 на території Харківської області, незаконно придбав шляхом знайдення нарізну вогнепальну зброю - 5,45 мм. автомат (АК-12) промислового виготовлення, серійний номер НОМЕР_2 .
Після цього у ОСОБА_3 виник умисел на незаконне носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого дозволу.
Надалі ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, у порушення вимог п. 1 постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 та п. п. 2,9, 11 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 576, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, на початку осені 2025 року, перебуваючи під час бойового чергування на визначених позиціях в районі відповідальності військової частини НОМЕР_1 на території Харківської області (більш точного часу та місця не встановлено), помістив до особистих речей знайдену ним нарізну вогнепальну зброю - 5,45 мм. автомат (АК-12) промислового виготовлення, серійний номер НОМЕР_2 , та в подальшому, не маючи на те передбаченого законом дозволу, переніс її до свого місця проживання за адресою АДРЕСА_1 , шляхом транспортування в багажному відділенні свого автомобіля «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованого на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тим самим вчинив носіння вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.
03.01.2025 року в період часу з 02 години 39 хвилин по 03 годину 08 хвилину в ході огляду місця події на ділянці місцевості по вул. Терешкової, біля домоволодіння, №25, в с. Морквина, у багажному відділенні автомобіля «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер НОМЕР_3 , було виявлено та вилучено нарізну вогнепальну зброю - 5,45 мм. автомат (АК-12) промислового виготовлення, серійний номер НОМЕР_2 , яку ОСОБА_3 незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу, до моменту вилучення працівниками поліції 03 години 08 хвилини 03 січня 2026 року (до моменту вилучення). 
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, тобто придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
В судовому засіданні ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав в повному обсязі та щиро розкаявся. Суду повідомив обставини, які відповідають викладеним в обвинувальному акті, зокрема зазначив, що автомат привіз до дому в с. Морквина з місця служби як трофейну зброю, якою заволодів в жовтні 2025 року. З 09.12.2025 перебував у відпустці та зберігав автомат за місцем проживання, ховаючи в диван, а коли залишав будинок, возив зброю з собою в багажнику авто до часу вилучення її працівниками поліції. Просив призначити покарання з випробувальним терміном, вказавши що бажає продовжити військову службу.
Враховуючи те, що обвинувачений, його захисник та прокурор не заперечили проти обсягу та порядку дослідження доказів відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, та за згодою учасників кримінального провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому судом з`ясовано, що сторони провадження правильно розуміють зміст цих обставин, обвинувачений свою вину у скоєнні злочину визнає повністю, сумнівів у добровільності та істинності його позиції у суду немає, сторонам роз`яснено, що вони будуть позбавлені можливості оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, тому суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючих матеріалів щодо нього, а також матеріалів, що стосуються речових доказів та витрат на проведення експертиз.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно вимог ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обвинувачений вчинив умисний тяжкий злочин, згідно ст. 89 КК України судимості не має, є військовослужбовцем під час мобілізації, за місцем проживання характеризується негативно, має постійне місце проживання, не одружений.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд відповідно до ст. 66 КК України, визнає щире каяття у скоєному.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Із врахуванням всіх обставин провадження та особи обвинуваченого, який, будучи військовослужбовцем, вчинив умисний тяжкий злочин проти громадської безпеки, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення обвинуваченого у разі призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.263 КК України.
Однак, зважаючи на те, що обвинувачений раніше не судимий, проходить військову службу за призовом під час мобілізації в умовах воєнного стану, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, зважаючи на те, що тяжких наслідків від вчиненого кримінального правопорушення не настало, враховуючи думку прокурора, який просив призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі з можливістю застосування ст. 75 КК України (на розсуд суду) та позицію захисника, який з урахуванням всіх обставин справи просив призначити покарання з застоуванням ст. 75 КК України, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання з застосуванням вимог ст. 75 КК України але в умовах нагляду за його поведінкою, встановивши іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.
Підстави для застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання не встановлені.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні, розмір яких складає 1782,80 грн.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов відсутній. 
Відносно ОСОБА_3 під час досудового розслідування був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовжений судом до 23.05.2026 року, який підлягає скасуванню в зв`язку з застосуванням ст. 75 КК України та звільненням від відбування призначеного покарання.
Керуючись статтями 373-374, 395, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.
Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до ч.4 ст.76 КК України, нагляд за ОСОБА_3 , як військовослужбовцем, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покласти на командира військової частини НОМЕР_1 , у разі зміни місця служби - на командира військової частини за новим місцем служби, а у разі звільнення з військової служби контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації.
Початок іспитового строку рахувати з 10.04.2026 року.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою скасувати та звільнити ОСОБА_3 з-під варти в залі суду.
Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк перебування під вартою з 02.01.2026 року до 10.04.2026 року включно.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 1782,80 грн.
Речові докази по справі: нарізну вогнепальну зброю - 5, 45-мм (5,45x39 мм) автомат АК-12 (6П70), зібраний з різних екземплярів зброї промислового виготовлення, а саме: рама затвора з газовим поршнем і затвором від автомату з серійним номером 344, а вкладиш ствола від автомату з серійним номером НОМЕР_2 , промислового виготовлення, виробництва Російської федерації, зданий до камери речових доказів ВП №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області після набрання вироком законної сили передати Збройним Силам України.
Вирок суду може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України. 
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Компаніївського районного суду
Кіровоградської області       ОСОБА_1