ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 673/45/25
Провадження № 22-ц/820/288/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І., 
секретар судового засідання Заворотна А.В.
за участю: позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 , позивача ОСОБА_3 , представника третьої особи ОСОБА_4 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Деражнянської міської ради, Солобковецький навчально-реабілітаційний центр Хмельницької обласної ради, про позбавлення батьківських прав, встановлення піклування та стягнення аліментів, за апеляційною скаргою Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Деражнянської міської ради на рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 07 листопада 2025 року (суддя Грицишина Л.В.).
Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи та представників учасників справи, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, 

в с т а н о в и в:
У січні 2025 року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Деражнянської міської ради, про позбавлення батьківських прав, встановлення піклування.
В обґрунтування позову зазначала, що у її дочки – ОСОБА_7 у шлюбі з ОСОБА_3 народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 10.06.2013 батько дітей – ОСОБА_3 позбавлений батьківських прав відносно всіх дітей.
Мати дітей, відповідачка ОСОБА_6 , фактично з народження дітей і до цього часу ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей, тому весь цей час онуки проживають зі своєю бабою ОСОБА_1 , позивачкою у справі.
Зазначала, що онуки перебувають на її повному утриманні, весь цей час вона виховує їх самостійно, створює їм належні умови проживання, купує їм їжу, одяг, ліки та інші речі, необхідні для нормального розвитку дітей, забезпечує доступ до навчання, займається їх вихованням та лікуванням, оскільки діти хворіють на вроджені хронічні хвороби. Мати вихованням дітей не займалася з народження і надалі ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.
Вказує, що ОСОБА_1 є пенсіонеркою, отримує пенсію, житлом забезпечена, утримує домашнє господарство, а тому може надавати належне матеріальне забезпечення дітям. За таких обставин, вважає, що позбавлення відповідачки батьківських прав та визнання її, як бабусі, піклувальником дітей є необхідним кроком для захисту прав та інтересів неповнолітніх онуків.
Враховуючи викладене та з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд:
- позбавити ОСОБА_6 батьківських прав відносно неповнолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- встановити піклування над неповнолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та призначити ОСОБА_1 їхнім піклувальником;
- стягнути з ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.
Ухвалою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 28 квітня 2025 року залучено до участі в справі Солобковецький навчально-реабілітаційний центр Хмельницької обласної ради в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.
Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 07 листопада 2025 року позов задоволено частково.
Позбавлено ОСОБА_6 батьківських прав відносно синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Призначено ОСОБА_1 піклувальником неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення ним повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.03.2025 і до досягнення ним повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.03.2025 і до досягнення ним повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено негайному виконанню.
В решті позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Орган піки та піклування піклування Виконавчого комітету Деражнянської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення з врахуванням викладених в апеляційній скарзі обставин. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.
Зазначає, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові, і не тільки, наслідки як для обох батьків, так і для дитини. Відтак, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Підставою для позбавлення батьківських прав є саме ухилення від виконання батьківських обов`язків, при цьому, навіть за умови такого ухилення, не обов`язковим позбавлення батьківських прав. 
Вважає, що судом першої інстанції не встановлено винної поведінки відповідачки у нехтуванні нею своїми батьківськими обов`язками. А взято до уваги лише пояснення та докази позивачки, що ОСОБА_6 тривалий час проживає окремо від своїх дітей, веде бродячий спосіб життя і дітьми не цікавиться. Аргументи позивача під час подання позовної заяви відносно своєї доньки про те, що остання не піклується тривалий час про фізичний і духовний розвиток синів, не цікавиться їх здоров`ям та навчанням, не приймає участі у їх духовному розвитку, матеріальному утриманні, хоча має за станом здоров`я на це можливість, свідчить про недоліки, допущені позивачкою у вихованні своєї доньки, що, в тому числі, призвело до подання відповідного позову до суду. 
Звертає увагу на те, що судом першої інстанції не встановлено жодного випадку вказаних виняткових обставин, за яких неповнолітні могли бути розлучені із матір`ю. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_6 перебуває на обліку осіб, які вживають наркотичні засоби та психотропні речовини, не бере участі у вихованні синів через складні матеріальні чи життєві обставини, що заважало б їй змінити ставлення як матері до синів у кращу сторону. Відсутні також докази неналежного виконання матір`ю батьківських обов`язків, зокрема, ОСОБА_6 жодного разу не притягувалася до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків. 
Зауважує, що на думку суду, винна поведінки матері полягає у тривалому не проживанні спільно з своїми дітьми. Проте, такі дії матері не суперечать вимогам частини 2 статті 151 СК України, в якій вказано, що батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати їх на виховання фізичним та юридичним особам. Також баба, дід зобов`язані утримувати своїх малолітніх, неповнолітніх внуків, якщо батьки не можуть з поважним причин надавати їм належного утримання. 
Вказує, що при задоволенні позовної вимоги щодо призначення ОСОБА_1 піклувальником ОСОБА_5 , судом порушено вимогу ст. 60 ЦК України, відповідно до якої суд встановлює опіку чи піклування за поданням органу опіки та піклування. Проте, в матеріалах справи відсутнє подання Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Деражнянської міської ради, натомість міститься аргументоване пояснення яким ОСОБА_8 відмовлено у наданні відповідного висновку органу опіки та піклування. 
Зважаючи на те, що неповнолітні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не мають статусу дитини, позбавленої батьківського піклування та не перебувають на відповідному обліку служби у справах дітей Деражнянської міської ради за місцем їх проживання, що унеможливлює їх влаштування під піклування та призначення їм піклувальника в особі їх баби ОСОБА_1 .
Зазначає, що в матеріалах справи відсутні підтверджуючі документи того, що мати понад шість місяців не проживає разом з дітьми та без поважних причин не бере участі в їх вихованні та утриманні, не виявляє щодо дітей батьківської уваги та турбот. При цьому, факт проживання та перебування матері ОСОБА_6 за місцем проживання дітей підтверджується постановами Деражнянського районного суду Хмельницької області від 14.02.2025 у справі №673/1384/24 та від 13.12.2024 у справі № 673/1283/24 про вчинення домашнього насильства. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача – адвокат Сідлецька О.В., просить рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. Зазначає, що в матеріалах справи наявні докази тривалого невиконання відповідачкою батьківських обов`язків відносно неповнолітніх синів. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 , діючи в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 , та представник позивача – адвокат Сідлецька О.В., позивач ОСОБА_3 заперечили проти доводів апеляційної скарги, просять рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Представник третьої особи Стаднік В.В. в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив їх задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, про день, місце і час слухання справи повідомлена належним чином.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до положень частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає в повній мірі.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, врахувавши думку дітей, висновок органу опіки та піклування, виходив з доцільності позбавлення відповідачки батьківських прав по відношенню до її синів, з врахуванням того, що ОСОБА_6 протягом тривалого часу не проживає спільно з своїми синами ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , участі у їх вихованні та розвитку не приймає, не виявила такого наміру і в ході судового розгляду, під час різних візитів за місцем проживання матері та дітей неодноразово вчиняла домашнє насильство над ними, при цьому, діти мають налагоджений тісний зв`язок з бабусею, яка їм створила належні житлово-побутові умови, діти охоплені навчально-виробничим процесом. При цьому, встановив, що відповідачці не чинилось жодних перешкод щодо побачення з дітьми та їх виховання, що вказує на винну поведінку останньої, її свідоме нехтування батьківськими обов`язками. Також, суд першої інстанції вважав можливим при позбавленні батьківських прав задоволення позовних вимог про стягнення аліментів, оскільки це ґрунтуються на нормах чинного законодавства.
Крім того, задовольняючи позовні вимоги щодо встановлення піклування над неповнолітнім ОСОБА_5 , суд першої інстанції виходив з того, що понад шість місяців відповідач ОСОБА_13 не проживає разом зі своїми дітьми та без поважних причин не бере участі в їх вихованні та утриманні, ОСОБА_1 здійснює самостійне виховання та утримання дітей відповідачки, відповідає вимогам кандидатів в піклувальники, а ОСОБА_5 на момент постановлення рішення є неповнолітнім, не володіє повною цивільною дієздатністю, не може самостійно здійснювати весь обсяг цивільних прав та обов`язків, а тому потребує встановлення щодо нього піклування. В то же ж час, судом встановлено, що ОСОБА_3 досяг повноліття, а обставини, які б свідчили про обмеження його дієздатності відсутні, позовні вимоги про призначення відносно нього піклування є безпідставними.
Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись в повному обсязі з таких підстав.
Суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, що з 20 вересня 2004 року по 28 квітня 2011 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебувала в шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 20.09.2004 та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 23.08.2011 (т. 1 а.с. 10, 11).
В шлюбі в них народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 10 червня 2013 року у справі №2205/2046/12 ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 1 а.с. 14-15). 
Згідно з актом про фактичне місце проживання від 01.11.2024 №69/13, складеним старостою старостинського округу с. Новосілка Виконавчого комітету Деражнянської міської ради Хмельницького району Хмельницької області, бабуся ОСОБА_1 проживає разом з онуками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 ( т.1 а.с. 31).
Згідно з актами обстеження побутово-житлових умов проживання малолітніх дітей від 18.12.2013 та від 02.03.2015 в с. Новосілка Деражнянського (на даний час Хмельницького) району Хмельницької області, вихованням дітей, а також побутовими умовами проживання практично займається баба ОСОБА_1 . Мати дітей ОСОБА_6 від виховання та створення належних умов проживання малолітніх дітей самоусунулася, характеризується негативно, не цікавиться навчальним процесом, не відвідує батьківські збори (т. 1 а.с.23,29).
Відповідно до довідки, виданої Новосілецьким ДН3 від 01.09.2013, ОСОБА_5 постійно відвідує Новосілецький ДНЗ. Приводить та забирає з ДНЗ ОСОБА_5 ?яна, відвідує батьківські збори, дитячі ранки та цікавиться успіхами дитини бабуся - ОСОБА_1 . За час відвідування дитиною ДНЗ мати ОСОБА_5 жодного разу не приходила до ДН3, не цікавилася його успіхами та перебуванням в садочку, не відвідувала батьківські збори (т. 1 а.с. 24).
Згідно з довідкою-характеристикою від 15.12.2014 №698, виданою Виконкомом Новосілецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, ОСОБА_1 зарекомендувала себе з позитивної сторони, займається вихованням малолітніх онуків: ОСОБА_3 , 2005 року народження, ОСОБА_3 , 2007 року народження, ОСОБА_5 , 2008 року народження. В побуті та в громадських місцях веде себе добре ( т.1 а.с. 25).
Відповідно до характеристики від 01.11.2024 №68/13, виданої Вконавчим комітетом Деражнянської міської ради Хмельницького району Хмельницької області, ОСОБА_1 зарекомендувала себе з позитивної сторони. В побуті та громадських місцях зарекомендувала себе добре. На її вихованні і утриманні на даний час троє дітей в зв`язку з тим, що мати ОСОБА_6 не займається вихованням дітей, жодних скарг чи нарікань на поведінку громадянки ОСОБА_14 не надходило (т.1 а. с. 32).
В ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діагностована вроджена неоклюзійна внутрішня компенсована гідроцефалія, знаходиться на «Д» обліку у психіатра, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №4915 від 02.08.2024 та протоколом обстеження головного мозку МРТ від 28.07.2024 №24684.
ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , хворіє на легку розумову відсталість з поведінковими розладами, що підтверджується Консультаційним висновком спеціаліста від 22.03.2024, виданим КНП «Хмельницький обласний медичний центр психічного здоров?я», консультаційними висновками спеціаліста від 25.04.2024 та від 28.08.2024, виданими КНП «Хмельницька обласна дитяча лікарня» ХОР.
Відповідно до інформації від 16.10.2024 №l716, наданої КНП «Деражнянський центр первинної медико-санітарної допомоги» Деражнянської міської ради, відповідно до службової записки сімейного лікаря КНП «Деражнянський ПМСД ДМР ХО» ОСОБА_6 , за медичною допомогою дітям ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не зверталась. Дітей завжди супроводжувала на прийомах в сімейного лікаря бабуся ОСОБА_1 , і з приводу захворювань і профілактичних оглядів і проведення вакцинації. Також бабуся спілкувалася в телефонному режимі відносно стану хворих дітей, корекції лікування. Проблем в обстеженні дітей, придбанні ліків не було (т.1 а.с.41).
Відповідно до інформації від 10.12.2024 №110, наданої ДНЗ «Ярмолинецький агропромисловий центр професійної освіти» та характеристикою учня ДНЗ ОСОБА_3 , за період навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його мати, ОСОБА_6 , не зверталась з питань його навчання та перебування в навчальному закладі. ОСОБА_1 - бабуся ОСОБА_3 , за період перебування в навчальному закладі постійно цікавилася навчанням онука, забезпечувала всім необхідним (харчуванням, одягом, медикаментами, оплачувала проїзд на навчання, слідкувала за відвідуванням, станом здоров`я, лікуванням, іншими повсякденними потребами). На першому році навчання поселяла в гуртожиток, привозила і забирала з навчального закладу, привчала до раціонального використання коштів, дисципліни, приготування їжі, дотримуватися санітарії та гігієни. ОСОБА_3 постійно спілкувався тільки зі своєю бабусею, ОСОБА_1 , інші родичі не приїжджали і не цікавились з питань навчання та його перебування в навчальному закладі (т. 1 а.с.42).
Відповідно до характеристики на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наданої Солобковецьким навчально-реабілітаційним центром Хмельницької обласної ради від 10.10.2024, вихованням ОСОБА_17 займається бабуся - ОСОБА_1 , яка піклується про хлопчика, цікавиться навчанням, поведінкою і здоров?ям дитини. На звернення адміністрації закладу щодо поліпшення стану здоров?я учня завжди консультується у лікарів, забирає і лікує онука (т.1 а.с. 44).
Згідно з інформацією про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.07.2009, на праві власності ОСОБА_1 належить домоволодіння по АДРЕСА_1 (т. 1 а.с.45).
З витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» від 19.10.2023 слідує, що відсутні відомості щодо притягнення до кримінальної відповідальності, не зняття чи непогашення судимості, відомості про розшук стосовно ОСОБА_1 (т.1 а.с.48).
Відповідно до інформації Комунального некомерційного підприємства «Деражнянський міська багатопрофільна лікарня» від 27.12.2024 №720 ОСОБА_1 на «Д» обліку у лікаря – психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, та за останні п`ять років по допомогу не зверталася (т.1 а.с.49).
Згідно з довідкою про доходи №0998519831644923, ОСОБА_1 за період з липня 2024 по грудень 2024 року отримала 16350 грн пенсії (т.1 а.с.50).
Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Деражнянської міської ради від 20.03.2025 №61, орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно її неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та передачу дітей органу опіки та піклування (т.1 а.с. 77-79).
Згідно з інформації Деражнянського міського центру надання соціальних послуг від 11.02.2025 № 47/01-24 слідує, що сім`я ОСОБА_6 отримує соціальні послуги у даному центрі з 2021 року по даний час. Мати з дітьми не проживає, вихованням дітей не займається, діти проживають з бабусею ОСОБА_1 , яка задовольняє їх потреби. Постійне місце проживання матері не відоме, вона час від часу з`являється за місцем проживання дітей, під час таких візитів вона вчиняє домашнє насильство відносно неповнолітніх дітей, доньки та бабусі дітей. За результатами наданих послуг вплив наслідків домашнього насильства на постраждалу особу мінімізовано, проте в сім`ї існує постійна загроза його повторного вчинення (т.1 а.с.94).
Служба у справах дітей Деражнянської міської ради на звернення ОСОБА_1 щодо видачі подання про призначення її піклувальником відносно неповнолітніх її онуків зазначила, що неповнолітні онуки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не мають статусу дітей, позбавлених батьківського піклування та не перебувають на відповідному обліку, що унеможливлює їх влаштувати під піклування та призначення їм піклувальника в особі бабусі (т.1 а.с.163-164). 
Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.
Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України).
Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).
Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін (частина четверта статті 15 СК України).
Учасники сімейних правовідносин можуть мати особисті та майнові суб`єктивні сімейні обов`язки. Свої обов`язки учасники сімейних відносин здійснюють різними способами: здійснення активних дій; утримання від здійснення активних дій. Якщо невиконання особистих обов`язків учасників сімейних відносин у випадках, передбачених в законі, може припинятися або не зумовлювати відповідних наслідків, то невиконання сімейного обов`язку майнового характеру не допускається. Оскільки на відміну від особистих, майнові обов`язки можуть виконуватися незалежно від самого носія такого обов`язку за допомогою інших суб`єктів. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування відповідних правових наслідків, що можуть визначатися в: нормах СК України; домовленості (договорі) сторін. Наслідки невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку можуть мати: особистий характер, коли негативний вплив відбувається на особисту сферу зобов`язаної особи; майновий характер, якщо такий вплив здійснюється на майнову сферу зобов`язаної особи (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 січня 2022 року в справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21)).
Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є: припинення правовідношення, а також його анулювання (частина друга статті 18 СК України). 
Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини (стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року).
Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).
Приписи СК України та інших законодавчих актів не містять заборони позбавлення батьківських прав стосовно сина/дочки після досягнення ними повноліття (див. постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2024 року у справі № 185/9339/21 (провадження № 61-8918сво23)).
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.
Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини (пункти 1-6 частини першої статті 164 СК України).
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц (провадження № 61-12305св18)).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року в справі № 631/2406/15-ц (провадження № 61-36905св18) зазначено, що: «тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Суд першої інстанції правильно виходив з факту ігнорування відповідачкою батьківських обов`язків відносно дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_5 протягом тривалого часу, відсутності у матері будь-якого інтересу до життя синів та самоусунення від виконання батьківських обов`язків у всіх без винятку аспектах за відсутності перешкод для реалізації батьківських прав, що доводить наявність в діях відповідачки винної поведінки у формі тривалої бездіяльності, тому зробив обґрунтований висновок про наявність підстав для застосування до відповідачки крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення її батьківських прав відносно синів, оскільки остання нехтує потребами своїх синів, порушує права дітей на належне батьківське виховання та не виконує батьківських обов`язків щодо них, зважаючи на їх стан здоров`я. 
Доказів, які б підтверджували чинення перешкод для виконання відповідачкою батьківських обов`язків суду не надано.
Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, але з урахуванням обставин цієї справи, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність виключних обставин для застосування крайнього заходу впливу на особу, яка не виконує батьківських обов`язків - позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав.
Крім того, орган опіки і піклування надав суду першої інстанції висновок щодо доцільності позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав.
Слід зазначити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини (частини перша, четверта статті 169 СК України).
Врахувавши, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув аліменти з відповідачки на користь позивачки на утримання дітей до досягнення ними повноліття. За таких обставин, суд першої інстанції зробив правильний висновок про задоволення цих позовних вимог.
Відповідно до статті 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно прийматиме рішення про стягнення аліментів на дитину.
У статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.
Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).
У частині третій статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Одним з основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття, закріплене у СК України.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що одним із основних обов`язків батьків є матеріальне утримання дитини, тобто забезпечення дитини мінімально необхідними благами, які необхідні для її життя та виховання.
У разі ухилення батьків від виконання зобов`язання утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття суд може присудити з них на користь іншого з батьків або законного представника, з яким проживає дитина, кошти на її утримання (аліменти).
Отже, обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одного з батьків або інших законних представників дитини є проживання з нею чи з ним самої дитини, на утримання якої власне і стягуються аліменти (постанова Верховного Суду від 22 листопада 2022 року у справі № 188/1029/19).
Доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи.
Рішення суду першої інстанції в цій частині ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Разом з тим, при задоволенні позовних вимог в частині встановлення піклування над неповнолітнім ОСОБА_5 , суд першої інстанції припустився порушення норм матеріального та процесуального права.
Правовідносини щодо встановлення опіки та піклування відносно дітей регулюються наступним чином.
В силу ст. 243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.
Згідно із ст. 56 ЦК України, органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами.
Піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена (ст. 59 ЦК України).
Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування (ч. 4 ст. 60 ЦК України)
З наведеного вбачається, що встановлення опіки та піклування вирішується судом, коли під час розгляду інших спорів виявляється, що їх наслідком є залишення дітей без батьківського піклування, і лише за поданням органу опіки та піклування.
Разом з тим, суд першої інстанції не дотримався  передбаченої процесуальним законом судової процедури захисту прав та інтересів неповнолітніх, які позбавлені батьківського піклування, та вирішив питання встановлення піклування без подання органу опіки та піклування. А тому, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про призначення ОСОБА_1 піклувальником неповнолітнього ОСОБА_5  до досягнення ним повноліття.
З огляду на викладене вище, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про призначення піклувальником підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:
Апеляційну скаргу Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Деражнянської міської ради задовольнити частково.
Рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 07 листопада 2025 року в частині задоволення позовних вимог про призначення піклувальником скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.
В задоволенні позовних вимог про призначення ОСОБА_1 піклувальником ОСОБА_5 відмовити.
В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення..

Повне судове рішення складено 06 квітня 2026 року.

Суддя-доповідач       І.В. П`єнта

Судді:        А.П. Корніюк

О.І. Талалай