ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/7591/22 Головуючий суддя І інстанції Цвіра Д. М.
Провадження № 22-ц/818/94/26 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: про спонукання виконати або припинити певні дії

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року  м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді Яцини В.Б.
суддів колегії: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шумейка Ярослава Віталійовича, на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 січня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант», ОСОБА_2 про стягнення суми страхового відшкодування,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1  26 грудня 2022 року звернувся з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», ОСОБА_2  про стягнення суми страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди, вимоги якого 17.01.2024 було збільшено, в якому просив суд:
- стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа Гарант», на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої наслідками дорожньо-транспортної пригоди 32794,36 рн., пеню у розмірі 7367,50 грн., та відповідно до ст. 625 ЦПК України збитки внаслідок інфляції за час прострочення з 17.07.2022 по 23.12.2022 в розмірі 2321,82 грн., три проценти річних від простроченої за вказаний період суми у розмірі 442,05 грн., а всього - 42925,73 грн.;
- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП у розмірі 5000 грн. та суму нанесеного матеріального збитку 36546, 03 грн., а всього 41 546,03 грн.;
- судові витрати стягнути з Відповідачів.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18 лютого 2022 близько 16:00 годин в м. Харків за адресою: пр-т Людвіга Свободи, б. 43 відбуло ДТП за участю транспортного засобу Peugeot 206 з номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням водія – відповідача ОСОБА_2 та транспортного засобу Skoda Rapid з номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням водія – позивача ОСОБА_1 ..
Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Peugeot 206 з номерним знаком НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» згідно полісу 205630786, франшиза 0 грн.
Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Skoda Rapid з номерним знаком НОМЕР_2 на момент ДТП була застрахована у АТ "СК "МЕГА- ГАРАНТ" згідно полісу 203197998. 18.02.2022 року одразу після ДТП учасники ДТП скористались своїм правом та склали електронний європротокол та подали його до ТДВ СК «Альфа-Гарант».
Винуватцем вказаного ДТП вони вказали ОСОБА_2 , оскільки він порушив ПДР України, а саме: коли водій ОСОБА_1 під`їхав до б. 43 по пр-ту Людвіга Свободи у м. Харків (супермаркет «Класс») перед водієм ОСОБА_1 , напереріз його руху, на забороняючий сигнал руху різко виїхав транспортний засіб Peugeot 206 з номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , в результаті чого сталось ДТП, транспортні засоби зіткнулись та отримали механічні пошкодження.
21.02.2022 року Позивачем було надіслано на адресу ТДВ СК «Альфа-Гарант» заяву про виплату страхового відшкодування та повідомлення про ДТП. 13.07.2022 р. Відповідач 1 частково виконав зобов`язання та сплатив страхове відшкодування Позивачу у розмірі 18220,84 грн. без узгодження із Позивачем такого розміру у порядку п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (копія квитанції додається).
Позивач не погодився із розміром страхового відшкодування та звернувся до Івано- Франківського НДЕКЦ при МВС України, яким 29.08.2022 року було складено висновок експерта №СЕ-19/109-22/7956-АВ, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу Skoda Rapid з номерним знаком НОМЕР_2 станом на 18.02.2022 року становить 86546, 03 грн. (копія висновку додається).
За проведення вказаної експертизи Позивач сплатив 1015,20 грн (копія чеку додається).
Відповідно п. 1 до Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 17 листопада 2011 року № 698 "Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України", Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 7 грудня 2011 р. за N 1412/20150 (далі – Розпорядження Нацкомфінпослуг від 17 листопада 2011 року № 698) затверджені максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України: з 01 лютого 2016 року - 50 000 гривень потерпілому (пункт 1 доповнено новим абзацом третім згідно з Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг N 3471 від 29.12.2015 р.).
Відповідно до роз`яснень Моторно Транспортного Страхового Бюро України: Європротокол – спеціальний бланк повідомлення про настання дорожньо- транспортної пригоди, який заповнюється водіями-учасниками ДТП на місці аварії, потім надається страховику та стає підставою для виплати страхового відшкодування потерпілим. Європротокол може заповнюватися як в паперовому вигляді, на спеціальному бланку, так і в електронній формі, з використанням системи «Електронний Європротокол». Система «Електронний Європротокол» є доступною за посиланням https://dtp.mtsbu.ua.
22.09.2022 року Позивач засобами ПАТ «Укрпошта» відправив Відповідачу 1 претензію від 12.09.2022 року щодо виплати недоплаченого страхового відшкодування, яку Відповідач 1 отримав 26.09.2022 року.
На вказану претензію Відповідач 1 жодним чином не відреагував, тому представником Позивача було направлено на адресу Відповідача 1 адвокатський запит, але відповідь на вказаний адвокатський запит також надано не було.
13.07.2022 року Відповідачем 1 було добровільно здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 18 220,84 грн. на рахунок Позивача, але без дотримання установленого ст. 36 Закону узгодження розміру страхового відшкодування з потерпілим, а також за відсутності вмотивованого рішення про здійснення страхового відшкодування, оскільки таке рішення не надано на претензію Позивача та на адвокатський запит.
Тому Позивач і звернувся до судового експерта для визначення розміру завданих йому збитків та в подальшому направив відповідний висновок страховику з заявами та претензією про виплату страхового відшкодування в розмірі, визначеному висновком експерта.
Вказане свідчить про те, що розмір страхового відшкодування з позивачем не узгоджувався.
Згідно висновку експерта вартість матеріального збитку на дату ДТП становить 86546, 03 грн.
Таким чином, невідшкодованою Відповідачами сумою залишається: 86546,03 - 18 220,84 = 68325,19 грн. + 1015,20 грн.= 69 340,39 грн.
Враховуючи викладене, Відповідач 1 винен Позивачу наступну суму в рахунок страхового відшкодування: 50000 (ліміт за європротоколом) - 18 220,84 (виплачена частина страхового відшкодування) +1015,20 (витрати на проведення експертизи) = 32 794,36 грн.
Позивач звертався з підтверджуючими документами до Відповідача 21.02.2022 року, а 13.07.2022 року Відповідач 1 сплатив Позивачу частково страхове відшкодування. Тобто періодом, за який розраховується пеня, та передбачені ст. 625 ЦК України суми є період з 13.07.2022 по дату подання позовної заяви 23.12.2022.
Загальна заборгованість Відповідача 1 (Період прострочення грошового зобов`язання 164 дня): 32 794,36 (сума боргу) + 2 321,82 (інфляційні втрати) + 442,05 (3% річних) + 7 367,50 (пеня) = 42 925,73 грн.
Отже, загальна сума боргу Відповідача 1 перед Позивачем на теперішній час складає 42 925,73 грн.
Позивачу була заподіяна моральна шкода, що підтверджується наступним.
Моральну шкоду Позивач оцінює в 5000 грн., оскільки сам факт вчинення ДТП, винуватцем якої є Відповідач 2 спричинило моральну шкоду Позивачу. Позивач не міг належним чином користуватись вказаним автомобілем, вимушений тривалий час очікувати виплати страхового відшкодування для відновлення автомобіля, вимушений був звернутись за правовою допомогою до адвоката та за захистом своїх прав до суду.
Внаслідок вказаних протиправних дій з боку Відповідача Позивач зазнав моральної шкоди, що виразилася у стражданнях, переживаннях, відчутті фізичного болю, розпачу, відчаю, погіршенні самопочуття.
Неочікувана зміна обставин вимагала та продовжує вимагати від Позивача додаткових зусиль для організації свого життя, вимушеного звернення за наданням правової допомоги.
Тепер будь-які згадки про те ДТП, викликають у Позивача особисті сильні фізичні та психологічні страждання та хвилювання, факт відсутності реальної справедливості.
Вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda Rapid з номерним знаком НОМЕР_2 згідно висновоку експерта №СЕ-19/109-22/7956-АВ, станом на 18.02.2022 року становить 86546, 03 грн.
Оскільки, ліміт відповідальності у випадку складання європротоколу становить 50000 грн., то невідшкодованими витратами Позивача на відновлення вказаного автомобіля з боку Відповідача 2 є 36546, 03 грн. (86546, 03 – 50000).
Враховуючи приписи зазначені у ст. 1166, 1187, 1188, 1192 з Відповідача 2 на користь Позивача підлягає стягненню 36546, 03 грн., що є різницею між фактично сплаченим позивачем ремонтом автомобіля та виплаченого відповідачем 1 страхового відшкодування та недоплаченої суми страхового відшкодування відповідачем 1, що являє собою сплачений при ремонті позивачем розмір податку на додану вартість.
Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 23 січня 2025 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 – адвокат Шумейко Я.В. посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що відповідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який діяв на час правовідносин», а саме ст.34.2 - Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. 
Таким чином, страховик порушив вказану норму, оскільки свого представника – працівника або експерта на місце ДТП не направив для визначення причин настання страхового випадку. Згідно ст. 34.3 вказаного Закону: якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). 
Таким чином, оскільки страховик протягом 10 днів не оглянув транспортний засіб Позивача, а оглянув лише 16.05.2022 року, то страховик зобов`язаний відшкодувати Позивачу витрати на проведення експертизи Івано-Франківського НДЕКЦ при МВС України, яким 29.08.2022 року було складено висновок експерта №СЕ-19/109-22/7956-АВ, вартість експертизи - 1015,20 грн. 
Страховиком було порушено вимоги ст.36.2 Закону, оскільки будь-яких доказів узгодження стосовно сплати Позивачу страховиком страхового відшкодування у розмірі 18220,84 грн. матеріали справи не містять. Крім того, сам лише факт складання та підписання обома учасниками ДТП повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколу), вказує на наявність у водіїв транспортних засобів згоди щодо обставин її скоєння. Так, підставами для складання європротоколу є (відповідно до Інформаційно-роз`яснювальних матеріалів щодо повідомлення про ДТП): у обох водіїв є діючі поліси цивільно-правової відповідальності, немає травмованих, а також відсутній спір, щодо винуватості водія у ДТП. При складанні європротоколу вказані умови були дотримані, докази зворотнього відсутні, інакше тоді б на місце ДТП вже б складався не європротокол, а протокол за ст.124 КУпАП працівниками поліції.
Відповідач не спростовує того, що у нього наявне зобов`язання щодо виплати позивачу страхового відшкодування, однак вказує на те, що нібито «у Позивача та Відповідача ОСОБА_2 обопільна вина, про що склав рапорт по справі №ЦВ/22/1479 від 08.07.2022 року щодо виникнення причин та обставин дорожньо - транспортної пригоди». 
Так, Протокол (Акт) огляду ТЗ, складений ОСОБА_4 – незрозуміло, хто є він такий (представник страховика чи експерт) та на підставі чого він оглядав транспортний засіб потерпілого (договір, наказ про прийняття на роботу, свідоцтво аварійного комісара свідоцтво оцінювача, посвідчення експерта). Описання пошкоджень ТЗ є, а фототаблиця відсутня.
В той же час, в матеріалах справи відсутні докази обопільної вини учасників ДТП, чи робив хтось дослідження чи висновок, чи є ця особа спеціалістом автотехніком чи експертом-автотехніком, чи має ця особа відповідну кваліфікацію, які документи досліджувались, на підставі чого дійшли висновків, що нібито позивач порушив п. 12.3 ПДРУ.
Суб`єкт оціночної діяльності ОСОБА_5 не є експертом або працівником страховика, а отже його висновок суперечить ст.34.2 вказаного закону та Документ сформований в системі «Електронний суд» 21.02.2025 9 висновку експерта №СЕ-19/109-22/7956-АВ від 29.08.2022 року, який був наданий Позивачем, оскільки експерт попереджений про кримінальну відповідальність за складання завідомо неправдивого висновку, а Суб`єкт оціночної діяльності ОСОБА_5 – ні. Крім того, Суб`єкт оціночної діяльності ОСОБА_5 позбавлений кваліфікаційного свідоцтва оцінювача МФ № 14, виданого 29.02.2020 Фондом державного майна України та ТОВ «Українська комерційна школа» за спеціалізацією 1.3 «Оцінка колісних транспортних засобів» з 07.07.2023 року. 
Вважає, що ОСОБА_6 - аварійний комісар не має відношення до Страховика (він не є згідно матеріалів справи ані працівником Страховика ані експертом), а в ст. 34 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що розмір збитку визначає працівник Страховика або експерт. 
Таким чином, страховик після цієї дати ініціював складання звіту №ЦВ/22/1479 від 18 квітня 2023 року, фактично, так як письмові пояснення ТДВ СК «Альфа-Гарант» були подані через канцелярію суду лише 19.02.2024 року, то і вказаний звіт від 18 квітня 2023 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» зробила «заднім числом», тобто датою, до якої діяло свідоцтво суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_5 , до 07.07.2023 року, оскільки інакше ТДВ СК «Альфа-Гарант» відразу б подало вказаний звіт до суду відразу після його отримання, а не 19.02.2024 року.
Скребцов був суб`єктом оціночної діяльності тобто - оцінювачем, а не є експертом, отже в обов`язковому порядку відповідно до п. 5.1 Методики повинен був оглядати транспортний засіб позивача, чого ним не було зроблено, отже звіт №ЦВ/22/1479 від 18 квітня 2023 року виконаний оцінювачем ОСОБА_5 , є недопустимим доказом в підтвердження розміру нанесеного збитку позивачу і не міг використовуватись судом першої інстанції. 
Крім того, матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_5 оглядав транспортний засіб Позивача – у випадку, якщо ж звіт про оцінку транспортного засобу складений взагалі без його огляду, такий звіт є не належним доказом у справі (п.45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року по справі №752/16797/14-ц).
Оскільки, ліміт відповідальності у випадку складання європротоколу становить 50000 грн., то невідшкодованими витратами Позивача на відновлення вказаного автомобіля з боку Відповідача 2 є 36546, 03 грн (86546, 03 – 50000). Враховуючи приписи зазначені у ст. 1166, 1187, 1188, 1192 з Відповідача 2 на користь Позивача підлягає стягненню 36546, 03 грн., що є різницею між фактично сплаченим позивачем ремонтом автомобіля та виплаченого відповідачем 1 страхового відшкодування та недоплаченої суми страхового відшкодування відповідачем 1, що являє собою сплачений при ремонті позивачем розмір податку на додану вартість. Таким чином, з Відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненю 41 546,03 грн. (5000 + 36546.03). Крім того, мною було направлено адвокатські запити до ТДВ СК «АльфаГарант» та Івано-Франківського НДЕКЦ, оскільки я звіт про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу №ЦВ/22/1479 від 18 квітня 2023 року та рапорт по справі №ЦВ/22/1479 від 08.07.2022 року щодо виникнення причин та обставин дорожньо - транспортної пригоди не отримував під час розгляду справи у суді. У разі надання відповідей на вказані запити – інформація буде додатково надана до суду апеляційної інстанції після отримання відповідей.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, які передбачені у ч. 1 ст. 369 ЦПК України, з огляду на те, що спір у даній справі виник з приводу стягнення суми, розмір якої є меншим ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, без повідомленням учасників справи. 
Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до вказаних норм ЦПК України, вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи у порядку письмового провадження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Оскаржене рішення не повністю відповідає вказаним вимогам.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд своє рішення мотивував наступним.
У ТДВ СК «Альфа-Гарант» є обов`язок відшкодувати шкоду на умовах, визначених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який діяв на час правовідносин.
Страховиком здійснено відшкодування на користь позивача в розмірі 18220,84 коп., що сторонами не заперечується.
За результатами проведеного ТДВ СК «Альфа-Гарант» розслідування причин настання заявленої події, детального аналізу наданих письмових пояснень, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), схеми дорожньо-транспортної пригоди, а також з наданими фото-додатками обставин з місця дорожньо-транспортної пригоди, було встановлено, що типова схема дорожньо-транспортних пригод - 3.7., «Інструкції щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду», обрана під час заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) передбачає обопільну вину учасників ДТП та здійснено виплату позивачу в розмірі 18220,84 коп.
Пунктом 36.3. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який діяв на час правовідносин У разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.
Якщо дорожньо-транспортна пригода сталася за участю декількох транспортних засобів, що перебували у з`єднанні між собою (у складі одного транспортного составу або під час буксирування із застосуванням жорсткого зчеплення чи з частковим навантаженням буксируваного транспортного засобу на платформу або на спеціальний опорний пристрій), виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком, який уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо тягача, а в разі якщо цей тягач незабезпечений, регламентна виплата здійснюється МТСБУ.
Якщо водії транспортних засобів скористалися правом, передбаченим пунктом 33.2 статті 33 цього Закону, страховик відшкодовує виключно шкоду, визначену статтями 29 та 30 цього Закону.
Отже, підстав для задоволення позову в частині стягнень з ТДВ СК «Альфа-Гарант», судом не встановлено.
Також, позивачем та його представником не спростовано результати проведеного ТДВ СК «Альфа-Гарант» розслідування причин настання заявленої події, якими встановлено обопільну вину учасників ДТП, тобто підстав стягнення з ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди також не вбачається.
Колегія суддів не повністю погоджується з такими висновками суду.
Судом першої інстанції встановлено, що 18 лютого 2022 близько 16:00 годин в м. Харків за адресою: пр-т Людвіга Свободи, б. 43 відбуло ДТП за участю транспортного засобу Peugeot 206 з номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу Skoda Rapid з номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 .
Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Peugeot 206 з номерним знаком НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» згідно полісу 205630786, франшиза 0 грн.
Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Skoda Rapid з номерним знаком НОМЕР_2 на момент ДТП була застрахована у АТ "СК "МЕГА- ГАРАНТ" згідно полісу 203197998. 18.02.2022 року одразу після ДТП учасники ДТП скористались своїм правом та склали електронний європротокол та подали його до ТДВ СК «Альфа-Гарант».
13.07.2022 р. Відповідач 1 сплатив страхове відшкодування Позивачу у розмірі 18220,84 грн.
16.05.2022 року представником ТДВ СК «Альфа-Гарант», було проведено огляд пошкодженого ТЗ Позивача, про що було складено відповідний протокол огляду, що був підписаний представником ОСОБА_1 без жодних зауважень.
Відповідно до консультації № 86-D/10/81 від 30.06.2022 року вартість матеріального збитку складає 36 441,68 грн. без ПДВ, а коефіцієнт фізичного зносу складає 47,6%.
Позивач не погодився із розміром страхового відшкодування та звернувся до Івано- Франківського НДЕКЦ при МВС України, яким 29.08.2022 року було складено висновок експерта №СЕ-19/109-22/7956-АВ, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу Skoda Rapid з номерним знаком НОМЕР_2 станом на 18.02.2022 року становить 86546, 03 грн.
Отримавши ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова про відкриття провадження у справі №638/7591/22 та ознайомившись з матеріалами, доданими до позовної заяви Позивача зокрема із Висновком експерта №СЕ-19/109-22/7956-АВ від 29.08.2022 року, Відповідач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_5 , який має вищу освіту, кваліфікацію оцінювача за спеціальністю 1.3 «Оцінка колісних транспортних засобів» (свідоцтво МФ №14 від 29.02.2020 року, видане ТОВ "Українська комерційна школа», стаж роботи з 2020 року) щодо оцінки матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу SKODA RAPID, державний номерний знак НОМЕР_2 .
Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу №ЦВ/22/1479 від 18 квітня 2023 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу SKODA RAPID, державний номерний знак НОМЕР_2 , складає - 76 833 (сімдесят шість тисяч вісімсот тридцять три) гривні 97 копійок.
Коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу SKODA RAPID, державний номерний знак НОМЕР_2 , становить - 0.3844.
Вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу SKODA RAPID, державний номерний знак НОМЕР_2 , з врахування коефіцієнта фізичного зносу з ПДВ, становить - 55 394 (п`ятдесят п`ять тисяч триста дев`яносто чотири) гривні 01 копійка. Вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу SKODA RAPID, державний номерний знак НОМЕР_2 , з врахування коефіцієнта фізичного зносу без ПДВ, становить - 47 254 (сорок сім тисяч двісті п`ятдесят чотири) гривні 51 копійка.
Натомість у Висновку експерта №СЕ-19/109-22/7956-АВ від 29.08.2022 року, зробленого на замовлення Позивача, коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу SKODA RAPID, державний номерний знак НОМЕР_2 , розраховано таким, що дорівнює 0.

У статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (норми матеріального права наведено в редакції, чинній станом на час спірних правовідносин) визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, ризик виникнення якої застрахований, з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування або відповідно до законодавства.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 та ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, а у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Згідно з частиною першою статті 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана відшкодувати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
За ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 зазначила, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом № 1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом № 1961-IV випадках - МТСБУ), та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом № 1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто, внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).
Відповідно до ст. 33.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.
У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.
Як убачається з матеріалів справи, дорожньо-транспортна пригода була оформлена шляхом складання Європротоколу, що відповідно до статті 33.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» допускається за умови досягнення згоди між водіями щодо обставин її скоєння та відсутності між ними спору щодо цих обставин.
Факт складання Європротоколу свідчить про те, що на момент його оформлення між учасниками дорожньо-транспортної пригоди була досягнута згода щодо обставин ДТП, у тому числі щодо дій кожного з водіїв.(а.с. 25-29 т.1)
Зі змісту Європротоколу та викладених у ньому обставин вбачається, що транспортний засіб з державний номерним знаком ТЗ НОМЕР_1 здійснив зіткнення з автомобілем під час повороту ліворуч. У автомобіля з державним номерним знаком ТЗ НОМЕР_2 не має обраних обставин ДТП. (т.1 а.с.25-29).
На а.с.95 т.1 міститься повідомлення ОСОБА_2 , як винної особи, про дорожньо-транспортну пригоду, з якої вбачається, що під час повороту ліворуч він не пропустив автомобіль, який їхав назустріч.
Таким чином, саме на водія транспортного засобу з д.н.з. НОМЕР_1 , покладався обов`язок забезпечити безпечність виконання маневру, який не був дотриманий, що перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.
Матеріали справи не містять доказів оскарження відомостей, внесених до Європротоколу, у встановленому законом порядку, а також доказів примусу чи введення в оману під час його заповнення.
Посилання на відсутність належних та допустимих доказів вини відповідача є помилковим, оскільки сукупність доказів у справі, а саме Європротокол, схема дорожньо-транспортної пригоди, заява потерпілого до страховика, повідомлення винної особи, а також відсутність звернення відповідача до страхової компанії позивача з вимогою про виплату страхового відшкодування як потерпілої особи, свідчать про визнання ним свого статусу винної особи у дорожньо-транспортній пригоді.
Відповідно до статті 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, у разі недостатності страхової виплати зобов`язана відшкодувати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою.
Як убачається з матеріалів справи, 13.07.2022 р. ТдВ СК «Альфа-Гарант» відшкодувало позивачу лише 18220,84 грн.
Відповідно до консультації № 86-D/10/81 від 30.06.2022 року вартість відновлювального ремонту ТЗ складає 69271,1 грн, коефіцієнт фізичного зносу 0,4765, вартість відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу складає 43730,01 грн.

З пояснень від 19.02.2024 до суду першої інстанції від представника ТДВ СК «Альфа-Гарант», вбачається, що відповідач здійснював виплату страхового відшкодування на користь позивача у розмірі — 18 220 (вісімнадцять тисяч двісті двадцять) гривень 84 копійки на підставі консультації № 86-D/10/81 про вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу від 30.06.2022 року. Отримавши ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова про відкриття провадження у справі №638/7591/22 та ознайомившись з матеріалами, доданими до позовної заяви Позивача зокрема із Висновком експерта №СЕ-19/109-22/7956-АВ від 29.08.2022 року, Відповідач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_5 , який має вищу освіту, кваліфікацію оцінювача за спеціальністю 1.3 «Оцінка колісних транспортних засобів» (свідоцтво МФ №14 від 29.02.2020 року, видане ТОВ "Українська комерційна школа», стаж роботи з 2020 року) щодо оцінки матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу SKODA RAPID, державний номерний знак НОМЕР_2 .
Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу №ЦВ/22/1479 від 18 квітня 2023 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу SKODA RAPID, державний номерний знак НОМЕР_2 , складає - 76 833 (сімдесят шість тисяч вісімсот тридцять три) гривні 97 копійок.
Коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу SKODA RAPID, державний номерний знак НОМЕР_2 , становить - 0.3844.
Вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу SKODA RAPID, державний номерний знак НОМЕР_2 , з врахування коефіцієнта фізичного зносу з ПДВ, становить - 55 394 (п`ятдесят п`ять тисяч триста дев`яносто чотири) гривні 01 копійка. Вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу SKODA RAPID, державний номерний знак НОМЕР_2 , з врахування коефіцієнта фізичного зносу без ПДВ, становить - 47 254 (сорок сім тисяч двісті п`ятдесят чотири) гривні 51 копійка.
Натомість у Висновку експерта №СЕ-19/109-22/7956-АВ від 29.08.2022 року, зробленого на замовлення Позивача, коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу SKODA RAPID, державний номерний знак НОМЕР_2 , помилково розраховано таким, що дорівнює 0.
Дійсно, відповідно до п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фондом державного майна України 24.11.2003 року № 142/5/2092 (надалі - Методика), значення Ез (коефіцієнта фізичного зносу) приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 7 років для інших легкових КТЗ.
Але, відповідно до пп. б) п. 7.39 Методики, винятками стосовно використання зазначених вимог є, зокрема, якщо складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонтом (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень (наприклад, усунення сколів ЛФП на лицьових поверхнях кузова, усунення деформації методом видалення вм`ятин без пофарбування і складової частини).
Звертаємо увагу суду на те, що при огляді транспортного засобу SKODA RAPID, державний номерний знак НОМЕР_2 , були зафіксовані сліди відновлювального ремонту згідно показів товщиноміру, а саме заднього лівого крила та задньої лівої двері.
Саме у зв`язку з цим, на підставі пп. б) п. 7.39 Методики суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 , було розраховано коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу SKODA RAPID, державний номерний знак НОМЕР_2 , у розмірі - 0.3844, оскільки підвищення показників товщиноміру зафіксовано майже в два рази при дослідженні заднього лівого крила та задньої лівої двері у порівнянні з іншими деталями, що свідчить про проведення відновлювального ремонту заднього лівого крила та задньої лівої двері.
Підсумовуючи вище викладене, повідомляємо суд про те, що Відповідач готовий здійснити доплату страхового відшкодування за страховим випадком, який стався 15.02.2020 року, внаслідок якого було пошкоджено належний Позивачу транспортний засіб SKODA RAPID, державний номерний знак НОМЕР_2 . Враховуючи висновки, що містяться у Звіті про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу №ЦВ/22/1479 від 18 квітня 2023 року, розрахунок доплати страхового відшкодування наступний:
47 254, 51 : 2 - 18 220,84 = 5 406,41 грн., де;
47 254 (сорок сім тисяч двісті п`ятдесят чотири) гривні 51 копійка - вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу SKODA КАРГО, державний номерний знак НОМЕР_2 , з врахування коефіцієнта фізичного зносу без ПДВ;
2 — кількість учасників дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок обопільної вини яких настала ДТП;
18 220 (вісімнадцять тисяч двісті двадцять) гривень 84 копійки - розмір раніше виплаченої суми страхового відшкодування на користь Позивача;
5 406 (п`ять тисяч чотириста шість) гривень 41 копійка - розмір доплати страхового відшкодування, який підлягає сплаті на користь Позивача.
Позивач не погодився із розміром страхового відшкодування та звернувся до Івано- Франківського НДЕКЦ при МВС України, яким 29.08.2022 року було складено висновок експерта №СЕ-19/109-22/7956-АВ, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу Skoda Rapid з номерним знаком НОМЕР_2 станом на 18.02.2022 року становить 86546, 03 грн.(т.1 а.с.32-45). Коєфіціент фізичного зносу приймається рівним 0.
На адвокатський запит адвоката Я. Шумейка Івано-Франківський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр надав відповідь, де зазначено, що під час огляду транспортного засобу Skoda Rapid з номерним знаком НОМЕР_2 експертом використовувався товщиномір лакофарбового покриття TG-3240-fn, за допомогою якого вказаний транспортний засіб досліджувався на предмет наявності слідів відновлювального ремонту кузова.
У ході перевірки товщиноміром лакофарбового покриття, частин кузова автомобіля Skoda Rapid з номерним знаком НОМЕР_2 експертом не виявлено слідів відновлювального ремонту, про що зазначено у висновку експерта №СЕ-19/109-22/7956-АВ. Фотознімки результатів перевірки товщиноміром лакофарбового покриття відсутні.
Наявність проведених у минулому розрахунків відновлювального ремонту автомобіля Skoda Rapid з номерним знаком НОМЕР_2 у програмному забезпеченні Audatex експертом не перевірялось , оскільки проведення такої перевірки методиками проведення транспортно-товарознавчої експертизи не передбачено.
Отже, згідно висновку експерта №СЕ-19/109-22/7956-АВ від 29.08.2022 року вартість відновлювального ремонту складає 80889,03 грн, вартість відновлювального ремонту з урахування значення коефіцієнту фізичного зносу на момент його пошкодження складає 80889,03 грн, вартість матеріального збитку внаслідок його пошкодження складає 86546,03 грн, величина втрати товарної вартості складає 5657 грн.
Отже розмір збитку з урахування коефіцієнту зносу складає 80889,03 грн, ліміт за европротоколом складає 50000 грн, сума відшкодування. Яке було виплачено позивачу 18220,84 грн.
50000 грн. – 18220,84 грн. = 31779,16 грн (залишок невідшкодованої шкоди, яку не покриває поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності).
Отже, невідшкодована частина шкоди, що виникла внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу, становить 31779,16 грн, що підтверджується матеріалами справи та розрахунком, наданим позивачем, і не спростовано відповідачем належними та допустимими доказами.
Згідно із статтею 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.
Відповідно до пункту 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
За правилами частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.
За частиною першою статті 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18) зазначила, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.
При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України).
Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 липня 2023 року у справі № 910/16820/21 (провадження № 12-44гс22), яка була врахована судом першої інстанції при ухваленні даного рішення, зазначено, що «Положення Закону № 1961-IV не містять правових підстав покладення на МТСБУ такого ж обсягу зобов`язань за договорами страхування, який мав страховик, що ліквідований, та який набуває правонаступник у разі здійснення правонаступництва відповідно до пункту 20.1 статті 20 Закону № 1961-IV, а отже, і правових підстав відповідальності МТСБУ за неналежно виконаними / невиконаними цим страховиком зобов`язаннями у вигляді нарахувань, передбачених статтею 625 ЦК України. МТСБУ лише здійснює відшкодування шкоди за зобов`язаннями страховика із відшкодування шкоди за договорами страхування відповідальності, для виплати за якими у страховика, що ліквідується за рішенням уповноважених законом органів, недостатньо коштів / майна, отже, лише гарантує отримання відшкодування постраждалою особою (потерпілим) та не несе відповідальності за прострочення виконання страховиком, а не МТСБУ, грошового зобов`язання з виплати відшкодування. Натомість, у разі прострочення виконання МТСБУ грошового зобов`язання зі здійснення регламентної виплати у нього виникає передбачений частиною другою статті 625 ЦК України обов`язок сплатити кредитору разом із сумою основного боргу суму інфляційних втрат та три проценти річних від простроченої суми.
Відповідно до пункту 36.5 статті 36 Закону № 1961-IV за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Виходячи зі змісту наведеної норми, за прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика саме він має сплатити пеню, передбачену наведеним положенням, особі, яка має право на таке відшкодування, натомість за прострочення здійснення регламентної виплати з вини МТСБУ пеня нараховується за час такого прострочення і у такому разі Бюро має обов`язок сплатити її».
ОСОБА_1 в позовній заяві наведено обґрунтований розрахунок сум, що підлягають стягненню, а саме суми пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що за період з 13.07.2022-23.12.2022 року становить 7367,50 грн., 3 % річних становить 2321,82 грн, та інфляційних втрат становить 442,05 грн.
Правильність зазначеного розрахунку перевірена апеляційним судом, контррозрахунку на його спростування відповідачем надано не було, а тому заявлені до стягнення грошові кошти за прострочення здійснення регламентних виплат за шкоду, завдану внаслідок ДТП, яка мала місце 18.02.2022 року з вини водія ОСОБА_2 підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Отже за період з 13.07.2022 року по дату подання позовної заяви 23.12.2022 сума інфляційних втрат складає 2321,82 грн та 442.05 грн (3% річних), пені у розмірі 7361,50 грн, які підлягають стягненню з ТДВ «СК «Альфа-Гарант».
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції Закону № 1961-IV від 01 липня 2004 року) визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром і виплатою (страховим відшкодуванням).
Верховний Суд у постанові від 11 грудня 2019 року у справі №227/2996/16-ц зазначив: «Аналіз ст. 1194 ЦК України дає підстави для висновку, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Отже, страховик відповідальної особи, яка винна у ДТП, на підставі спеціальної норми ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу (у разі наявності такої різниці) на підставі ст. 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків.»
У постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 Верховний Суд вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.
Такі законодавчі обмеження встановлені ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Наведене узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19.
Апеляційним судом встановлено, що різниця між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу становить 36546,03 грн.
Отже саме відповідач ОСОБА_2 згідно зі ст. 1194 ЦК України зобов`язаний відшкодувати у порядку суброгації позивачу залишок шкоди у розмірі 36546 грн 03 коп.
Отже, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, яка становить 36546 грн 03 коп., що є підставою для скасування судового рішення.
Щодо відшкодування моральної шкоди, колегія суддів зазначає, що за змістом статей 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
При визначенні розміру моральної шкоди судом враховується характер і обсяг заподіяної дорожньо-транспортною пригодою шкоди, а також поведінка відповідача, який не намагався до цього часу добровільно відшкодувати спричинену ним шкоду.
Пошкодження автомобіля дійсно негативно вплинули на спосіб життя та здоров`я позивача ОСОБА_1 , а невирішеність питання викликає в ньому моральні страждання.
Проте, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи, що в результаті скоєння дорожньо-транспортної пригоди потерпілому, спричинена матеріальна шкода, а також спричинені моральні переживання та страждання, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди та стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача кошти в розмірі 5000 грн на відшкодування моральної шкоди, вказана сума є об`єктивною та достатньою для відшкодування моральної шкоди, що була йому спричинена.
Відповідно до частини тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи звертаючись з позовною заявою позивач сплатив судовий збір у розмірі 992,40 грн, за подання апеляційної скарги позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1190,88 грн.
У зв`язку з цим з відповідача ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню 2183,28 грн на відшкодування сплаченого позивачем судового збору (що складається з сплаченого судового збору за подання позову у розмірі 992,40 грн та судового збору сплаченого при поданні апеляційної скарги у розмірі 1190,88 грн) по 1091,64 з кожного.
Також на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати за проведення експертизи у розмірі 1015,20 грн з ТДВ «СК «Альфа-Гарант».
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті щодо розміру витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Судом встановлено, що правнича допомогу ОСОБА_1 у даній справі у судах першої та апеляційної інстанції надавалась адвокатом Шумейко Я.В. 
Відповідно до додаткової угоди №5 від 03.022025 року до договору про надання правової допомоги від 20.02.2022 року вартість послуг становить 6000 грн фіксовано.
Відтак, суд дійшов висновку, що враховуючи категорію спору та зважаючи на обсяг наданих адвокатських послуг, співмірною є компенсація витрат відповідача на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.
Відтак, витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідачів ТДВ «СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_2 по 3000 грн з кожного.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог у відповідності до ст. 376 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 259, ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шумейка Ярослава Віталійовича задовольнити.
Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 січня 2025 року скасувати.
Позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант», ОСОБА_2 про стягнення суми страхового відшкодування задовольнити.
Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (ЄДРПОУ 32382598) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 ) в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 31779,16 грн, три відсотки річних в розмірі 442,05 грн, пеню у розмірі 7367,50 грн, індекс інфляції в розмірі 231,82 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 ) в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 36546,03 грн, та на відшкодування моральної шкоди 5000 грн.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (ЄДРПОУ 32382598) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 ) витрати на проведення експертизи у розмірі 1015 грн 20 коп., судовий збір за подання позову та апеляційної скарги у розмірі 1091,64 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 ) судовий збір за подання позову та апеляційної скарги у розмірі 1091, 64 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складений 07 квітня 2026 року.

Головуючий  В.Б. Яцина.

Судді   О.Ю.Тичкова.

Н.П.Пилипчук