ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.03.2026 Справа № 909/1315/25
м.Львів
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
Ржепецький В.О. (суддя-доповідач), судді Міліціанов Р.В., Зварич О.В. 
за участі секретаря судового засідання Діжак В.В.
представники не з`явилися,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Беррі" на рішення Господарського суду Івано-Франківської області (суддя Скапровська І. М.) від 09.01.2026 у справі № 909/1315/25
за позовом Фізичної особи-підприємця Чорного Романа Миколайовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Беррі"
про стягнення 340 342,92 грн заборгованості
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2025 року фізична особа-підприємець Чорний Роман Миколайович звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Беррі" про стягнення 340 342,92 грн заборгованості за договором №071124 про надання транспортних послуг у міжнародному та регіональному сполученні від 07.11.2024, відшкодування позивачу судового збору у розмірі 5105,14 грн, стягнення з відповідача, на користь позивача, суму витрат, понесених на правову допомогу адвоката у розмірі 17300,00 грн, гонорар успіху (премію) у сумі 4000 грн. позивач просив справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін).
Позовні вимоги мотивовано невиконання відповідачем договірних зобов`язань щодо оплати в обумовленому порядку послуг перевезення вантажів, наданих на підставі заявок №263 від 13.02.2025, №207 від 24.11.2024, №197 від 08.11.2024.
Господарський суд Івано-Франківської області ухвалою від 21.11.2025 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, встановив відповідачу строк для подання заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - п`ять днів з дня вручення ухвали, строк для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали (разом з поданням відзиву), а для позивача - не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву, строк для надання суду відзиву на позовну заяву і всіх наявних у нього доказів, що підтверджують заперечення проти позову, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали. Також суд вказав, що подання відзиву відповідач повинен здійснити, враховуючи вимоги ст. 165, 178 ГПК України; роз`яснив, що в разі ненадання відповідачем у встановлений судом строк без поважних причин відзиву, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи; встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив - п`ять днів з дня отримання відзиву, а відповідачу строк для подання заперечень - п`ять днів з дня отримання відповіді на відзив.
Господарський суд Івано-Франківської області рішенням від 09.01.2026 у справі №909/1315/25 позов задоволив. Стягнув з ТОВ "Еко-Беррі" (код ЄДРПОУ 45252288, вул. Пасічна, буд. 41, кв.28, м. Івано-Франківськ, 76008) на користь Фізичної особи-підприємця Чорного Романа Миколайовича (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) - 340 342,92 грн (триста сорок тисяч триста сорок дві гривні дев`яносто дві копійки) - заборгованості, 5 105,14 грн (п`ять тисяч сто п`ять гривень чотирнадцять копійок) - судового збору та 8 650,00 грн (вісім тисяч шістсот п`ятдесят гривень) - витрат на професійну правничу допомогу.
Суд першої інстанції на підставі наявних матеріалів справи (договору №071124 про надання транспортних послуг у міжнародному та регіональному сполученні від 07.11.2024, заявок про надання транспортних послуг з перевезення вантажу, копій міжнародних товарно - транспортних накладних (СМR), актів здачі-приймання робіт (надання послуг), відсутності спростувань з боку відповідача факту невиконання зобов`язання з оплати наданих послуг, вірогідності доказів, дійшов висновку, що вимога про стягнення плати за міжнародне перевезення вантажу підлягає задоволенню.
Крім того, суд першої інстанції враховував складність справи, виконані представником позивача роботи (надані послуги), принципи реальності, необхідності та розумності судових витрат, та дійшов висновку про покладення на відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу частково - у розмірі 8 650,00 грн. У частині вимоги про стягнення з відповідача гонорару успіху у сумі 4 000,00 грн, суд відмовив за безпідставністю.
В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко-Беррі" просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 09.01.2026 року у справі № 909/1315/25 повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ФОП Чорного Р.М. з тих підстав, що суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та задовольнив позов на підставі копій документів без відзиву на позов.
Вважає, що суд першої інстанції був зобов`язаний скористатися своїм повноваженням витребувати у ФОП Чорного Р.М. з власної ініціативи оригінали письмових доказів, які до позову були долучені в копіях, та мав би поставити під сумнів відповідність поданих копій письмових доказів їх оригіналам і не міг брати до уваги такі докази. Так, суд порушив норми процесуального права, а саме: ч. 6 ст. 91 ГПК України, що спричинило ситуацію, в якій всі докази, які ФОП Чорним Р.М. долучив до позову, не могли братися до уваги, а тому порушення ч. 6 ст. 91 ГПК України призвело до неправильного вирішення справи, так як у задоволенні позову ФОП Чорним Р.М. мало бути відмовлено з підстав не доведення тих обставин, на які ФОП Чорний Р.М. посилався в позові.
ФОП Чорний Р.М. у відзиві на апеляційну скаргу просить цю апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 09 січня 2026 у справі №909/1315/25 – без змін.
У спростування доводів апеляційної скарги зазначає, норма ч.6 ст.91 ГПК України є диспозитивною, натомість обов`язок витребувати оригінал та/або не брати копію до уваги виникає лише за сукупності двох умов: першої – оригінал доказу не подано та другої– суд або інша сторона ставить під сумнів відповідність копії оригіналу У справі №920/99/17 Верховний Суд у постанові надав перевагу доказу належного виконання спірного перевезення, виконаного на підставі договору-заявки позивача.
Суд першої інстанції не висловив жодних сумнівів щодо копій договору, заявок, CMR, актів та доказів їх направлення. Відповідач жодним чином не поставив під сумнів копії доданих доказів в суді першої інстанції, не подав відзив, не заявив клопотання про витребування оригіналів, не оскаржив ухвалу про відкриття провадження у спрощеному порядку та не скористався жодним процесуальним правом, передбаченим ст.ст.248, 251 ГПК України. Практика Верховного Суду показує, сторона, яка не реалізувала свої процесуальні права в суді першої інстанції, не може посилатися на порушення суду, яке полягає у невчиненні дій, про які сторона навіть не просила. У спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.5 ст.252 ГПК України). Обов`язок суду самостійно висловлювати сумнів в достовірності копій у разі мовчання відповідача законодавством не передбачений. Скаржник не спростував жодної з встановлених судом обставини.
Позивач також, просить покласти на відповідача обов`язок відшкодування позивачу витрат на правову допомогу адвоката у сумі 7300,00 грн., понесених у зв`язку з апеляційним оскарженням рішення. Розрахунок витрат проведений, шляхом додавання вартості окремих дій адвоката, визначних Договором про правову допомогу: 1700,00 грн. – за дослідження та аналіз вимог апеляційної скарги і попередню правову оцінку її доводів, 800,00 грн. – за аналіз судової практики, 3300,00 грн. – за підготовку апеляційної скарги, 1500,00 грн. – за вчинення інших дій, необхідних для повного юридичного супроводу справи.
Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 17.02.2026 відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Беррі" на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 09.01.2026 у справі №909/1315/25; встановив учасникам справи десятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження на подання відзиву на апеляційну скаргу і доказів надсилання копій відзиву учасникам справи; витребував матеріали справи.
Розгляд справи суд ухвалою від 25.02.2026 призначив на 26.03.2026.
На адресу Західного апеляційного господарського суду 2.03.2026 надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи в межах строку розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у справі №909/1315/25, оскільки ТОВ "Еко-Беррі" позбавлене можливості взяти участь в судовому засіданні з розгляду справи № 909/1315/25 в судовому засіданні 26.03.2026 об 11:00 год як в порядку самопредставництва, так і залучивши окремого представника.
25.03.2026 позивач подав клопотання про проведення чергове судове засідання у справі №909/1315/25 без участі його представника.
У судове засідання представники сторін не з`явилися. Про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.
Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, колегією суддів відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.
Суд врахував, що підстави для відкладення розгляду справи під час апеляційного розгляду передбачено ч. 11 ст. 270 ГПК України, відповідно до якої суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
Причини неявки в судове засідання відповідача, наведені ним в клопотанні про відкладення розгляду справи, судом не визнано поважними.
Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відкласти розгляд справи лише з певним колом обставин. Водночас, поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.
Відповідач таких обставин не навів, останній у своєму клопотанні обмежився лише посиланням на те, що ТОВ «Еко-Беррі» позбавлене можливості взяти участь у судовому засіданні, не зазначивши причин цього та не надавши на їх підтвердження належних доказів.
Так, посилання скаржника, викладені в клопотанні ознакам поважності не відповідають, оскільки не є об`єктивними і незалежними від волі заявника причинами, а є суб`єктивними чинниками, викликаними причинами, про які заявником суду не повідомляється.
Крім того, посилаючись на обставини наявності строку, передбаченого ч. 1 ст. 273 ГПК України, відповідач не наводить тих процесуальних дій, які він має намір вчинити за цей строк, обставин, на підставі яких його процесуальні права можуть бути реалізовані тільки у 60-ти денний строк, а справедливий та ефективний захист його права не може бути здійснений станом на момент судового засідання, призначеного ухвалою апеляційного суду від 25.02.2026.
При цьому необхідно враховувати, що чинний Господарський процесуальний кодекс України має на меті забезпечити своєчасний розгляд справ і правову визначеність, унеможливити зловживання процесуальними правами та підвищити ефективність судочинства в цілому, для чого встановлено точний порядок та присічні строки вчинення процесуальних дій, визначено стадії судового процесу, запроваджено розумні обмеження, у тому числі щодо причин відкладення розгляду справи тощо. Саме тому всі процесуальні дії суду та учасників процесу повинні вчинятися своєчасно для того, щоб не залишилося невирішених питань, які можуть затримати розгляд справи.
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Західний апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи і вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Обставини справи.
07.11.2024 відправник вантажу (замовником перевезення) ТОВ «ЕКО-БЕРРІ» та перевізник (виконавець) ФОП Чорний Р.М. уклали договір №071124 про надання транспортних послуг у міжнародному та регіональному сполученні, відповідно до п.1.1. якого експедитор зобов`язується від свого імені за дорученням та рахунок замовника, виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних із перевезенням вантажу в міжнародному та (або) внутрішньодержавному (регіональному) сполученні. 
Згідно з п.1.2. Договору, в своїй діяльності сторони керуються положеннями цього договору, Конвенцією про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів (КДПВ) і Протоколом до Конвенції КДПВ від 05.07.1978, Угодою про митне оформлення міжнародних перевезень, які здійснюються автомобільним транспортом (Прага, 18 листопада 1965 р.), Митною Конвенцією про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП (Конвенція МДП), Європейської угоди про режим праці і відпочину водіїв (ЕУТР), Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Господарсько-процесуальним кодексом України, Законом України «Про транспортно-експедиторську діяльність», Статутом автомобільного транспорту УРСР, Правилами перевезень вантажів та інших законодавчих та нормативних актів (нормами матеріального та процесуального чинного законодавства України), що регулюють правові відносини в галузі перевезень вантажів в межах України та в міжнародному сполученні.
Відповідно до п.1.4. Договору, конкретні умови кожного замовлення (вид, найменування вантажу та інша необхідна інформація) зазначаються у заявках, які є невід`ємною частиною даного договору.
08.11.2024 сторони шляхом обміну електронними листами погодили Заявку №197 про надання транспортних послуг з перевезення вантажів. За змістом вказаної Заявки, ФОП Чорний Р.М. узяв на себе зобов`язання виконати перевезення вантажу за маршрутом с. Тишківці (Коломийський р-н, Івано-Франківська обл.) м. Герна (земла Північний Рейн-Вестфалія, Німеччина). 
Послуга перевезення, за погодженим в Заявці маршрутом, була виконана належним чином, без будь-яких зауважень та застережень з боку вантажоодержувача. Вказану обставину підтверджує відтиск штампу та підпис уповноваженої особи одержувача вантажу у графі 24 накладної СМР від 08 листопада 2024 р. та відсутність будь-яких приміток у цій графі. Підтвердженням належного виконання перевезення с підписаний сторонами Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №2800 від 13 листопада 2024 р.
Відповідно до п.4.1. Договору, вартість послуг перевізника узгоджується сторонами в заявці. В Акті здачі-приймання робіт (надання послуг), сторони погодили суму вартості послуг 120323,44 грн.
Відповідно до пункту «Умови оплати» Заявки, рахунок замовник оплачує протягом 20 банківських днів, після отримання від виконавця повного пакету оригіналів документів (згідно переліку поданого в Заявці).
Рахунок та інші документи, що є підставою для проведення оплати цього та наступного перевезення, 09 грудня 2024 р. були направлені на ім`я уповноваженої особи ТОВ «ЕКО-БЕРРІ» - Шатної Анастасії Ігорівни, вказаної в Розділі 3 Заявки, поштовим перевізником ТОВ «НОВА ПОШТА» за Експрес-накладною №59001276766732. 
За даними вказаної Експрес-накладної «НОВОЇ ПОШТИ», відправлення було вручене адресату 17 грудня 2024 року.
24 листопада 2024 року сторонами, шляхом обміну електронними листами, погоджена Заявка №207 про надання транспортних послуг з перевезення вантажів. За змістом вказаної Заявки, ФОП Чорний Р.М. узяв на себе зобов`язання виконати перевезення вантажу за маршрутом с. Тишківці (Коломийський р-н, Івано-Франківська обл.) м. Венло (провінція Лімбург, Нідерланди). 
Послуга перевезення, за погодженим в Заявці маршрутом, була виконана належним чином, без будь-яких зауважень та застережень з боку вантажоодержувача. Вказану обставину підтверджує відтиск штампу та підпис уповноваженої особи одержувача вантажу у графі 24 накладної СМР від 26 листопада 2024 р. та відсутність будь-яких приміток у цій графі. Підтвердженням належного виконання перевезення є підписаний сторонами Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №0356 від 03 грудня 2024 р.
У Акті здачі-приймання робіт (надання послуг), сторони погодили суму вартості наданих послуг 124460,06 грн.
Відповідно до пункту «Умови оплати» Заявки, рахунок замовник оплачує протягом 20 банківських днів, після отримання від виконавця повного пакету оригіналів документів (згідно переліку поданого в Заявці).
Відповідно до пункту «Умови оплати» Заявки, рахунок замовник оплачує протягом 20 банківських днів, після отримання від виконавця повного пакету оригіналів документів (згідно переліку поданого в Заявці).
Рахунок та інші документи, що є підставою для проведення оплати цього та попереднього перевезення, 09 грудня 2024 р. були направлені на ім`я уповноваженої особи ТОВ «ЕКО-БЕРРІ» Шатної Анастасії Ігорівни, вказаної в Розділі 3 Заявки, поштовим перевізником ТОВ «НОВА ПОШТА» за Експрес-накладною №59001276766732. 
За даними вказаної Експрес-накладної «НОВОЇ ПОШТИ», відправлення було вручене адресату 17 грудня 2024 року.
13 лютого 2025 р. сторонами, шляхом обміну електронними листами, погоджена Заявка №263 про надання транспортних послуг з перевезення вантажів. За змістом вказано Заявки, ФОП Чорний Р.М. узяв на себе зобов`язання виконати перевезення вантажу маршрутом с. Тишківці (Коломийський р-н, Івано-Франківська обл.) м. Бад-Цвішенан (земля Нижня Саксонія, Німеччина). 
Послуга перевезення, за погодженим в Заявці маршрутом, була виконана належними чином, без будь-яких зауважень та застережень з боку вантажоодержувача. Вказану обставину підтверджує відтиск штампу та підпис уповноваженої особи одержувача вантажу у графі 24 накладної CMR від 14 лютого 2025 р. та відсутність будь-яких приміток у цій графі Підтвердженням належного виконання перевезення є підписаний сторонами Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №0456 від 18 лютого 2025 р.
У Акті здачі-приймання робіт (надання послуг), сторони погодили суму вартості наданих послуг 95559.42 грн.
Відповідно до пункту «Умови оплати» Заявки, рахунок замовник оплачує протягом 20 банківських днів, після отримання від виконавця повного пакету оригіналів документа (згідно переліку поданого в Заявці).
Рахунок та інші документи, що є підставою для проведення оплати цього перевезення, 17 березня 2025 р. були направлені на ім`я уповноваженої особи ТОВ «ЕКО-БЕРРІ» - Шатної Анастасії, вказаної в Розділі 3 Заявки, поштовим перевізником ТОВ «НОВА ПОШТА» 2 Експрес-накладною №59001339299112. 
За даними вказаної Експрес-накладної «НОВОЇ ПОШТИ», відправлення було вручене адресату 20 березня 2025 року.
Загальна заборгованість на три послуги перевезення вантажів, надані ФОП Чорним Р.М. на користь ТОВ «ЕКО-БЕРРІ», склала 340342,92 грн.(120323,44+124460,06+95559,42). 
Так, фізична особа-підприємець Чорний Роман Миколайович звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Беррі" про стягнення 340 342,92 грн заборгованості за договором №071124 про надання транспортних послуг у міжнародному та регіональному сполученні від 07.11.2024
Суд апеляційної інстанції у межах доводів і вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Беррі» переглядає рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 09.01.2026 у справі №909/1315/25, яким суд стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Беррі" на користь Фізичної особи-підприємця Чорного Романа Миколайовича 340 342,92 грн заборгованості, 5 105,14 грн судового збору та 8 650,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Зміст доводів апеляційної скарги зводиться до тверджень, що суд першої інстанції був зобов`язаний з власної ініціативи витребувати оригінали всіх письмових доказів, поданих позивачем у копіях, і що невчинення цих дій є порушенням ч.6 ст.91 ГПК України, що призвело до неправильного вирішення спору.
Апеляційний суд зазначає, що фізична особа-підприємець Чорний Роман Миколайович до позовної заяви додав завірені копії таких документів: платіжної інструкції №417 від 03.11.2025, договору №071124 про надання транспортних послуг у міжнародному та регіональному сполученні від 07.11.2024, заявок №263 від 13.02.2025, №207 від 24.11.2024, №197 від 08.11.2024, СМR до вказаних заявок, актів здачі-приймання робіт (надання послуг) №0456 від 18.02.2025, №0456 від 03.12.2024, №2800 від 13.11.2024 з доказами направлення, виписки з ЄДР щодо позивача, договору про правову допомогу від 31.10.2025, ордеру на надання правничої допомоги від 03.11.2025, квитанції до прибуткового касового ордера №01-11 від 03.11.2025, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №507, акту приймання-передачі наданих послуг від 03.11.2025, доказів надсилання відповідачу копії позовної заяви з додатками.
За матеріалами справи, суд першої інстанції керувався тим, що позивач подав три заявки про надання транспортних послуг з перевезення вантажу (№263 від 13.02.2025, №207 від 24.11.2024, №197 від 08.11.2024). Позивач перевіз обумовлений в заявках товар за маршрутами с. Тишківці (Коломийський р-н, Івано-Франківська обл.) - м. Герна (земля Північний Рейн-Вестфалія, Німеччина), с. Тишківці (Коломийський р-н, Івано-Франківська обл.) - м. Венло (провінція Лімбург, Нідерланди), с. Тишківці (Коломийський р-н, Івано-Франківська обл.) - м. Бад-Цвішенан (земля Нижня Саксонія, Німеччина), що підтвердив копіями міжнародних товарно - транспортних накладних (СМR). 
За наслідками надання зазначених послуг, сторони підписали акти здачі-приймання робіт (надання послуг) №0456 від 18.02.2025 на суму 95 559,42 грн, №0456 від 03.12.2024 на суму 124 460,06 грн, №2800 від 13.11.2024 на суму 120 323,44 грн.
Господарський суд Івано-Франківської області ухвалою від 21.11.2025 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, встановив відповідачу строк для подання заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - п`ять днів з дня вручення ухвали, строк для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали (разом з поданням відзиву), а для позивача - не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву, строк для надання суду відзиву на позовну заяву і всіх наявних у нього доказів, що підтверджують заперечення проти позову, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали. Також суд вказав, що подання відзиву відповідач повинен здійснити, враховуючи вимоги ст. 165, 178 ГПК України; роз`яснив, що в разі ненадання відповідачем у встановлений судом строк без поважних причин відзиву, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи; встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив - п`ять днів з дня отримання відзиву, а відповідачу строк для подання заперечень - п`ять днів з дня отримання відповіді на відзив.
Відповідно до ч. 5 ст.252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що приписами статей 42, 43 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень, подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; а також повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.
Сторони мають цікавитися станом відомих їм судових проваджень. Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis, рішення у справах "Олександр Шевченко проти України" (Case of Aleksandr Shevchenko v. Ukraine) від 26.04.2007, № 8371/02 та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine ) від 14.10.2003, заява № 50966/99). Скаржник подавав апеляційну скаргу ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.04.2025 до Північного апеляційного господарського суду, тобто, знав про розгляд вказаної справи та повинен був цікавитися ходом апеляційного провадження.
Інформація про стан судових справ є відкритою і кожна заінтересована особа може дізнатися про прийняті судом рішення за допомогою контакт-центру суду.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень"). 
З матеріалів справи видно, що відповідач протягом розгляду справи в суді першої інстанції не скористався своїм правом на подання відзиву, клопотань про витребування доказів, пояснень щодо неналежності або недопустимості поданих позивачем доказів, заяв про наявність в нього сумніву у відповідність поданих копій письмових доказів оригіналу.
Відповідно до ч. 1 ст. 91 ГПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Частиною другою цієї норми встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. 
Отже, за наведених обставин справи вирішення цього спору судом першої інстанції на підставі належним чином завірених копіях письмових доказів в повній мірі відповідає вимогам процесуального закону. 
Як визначено статтею другою Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності і диспозитивності. Це означає, зокрема, що обов`язок доказування тих чи інших обставин лежить на стороні, а суд, крім випадків, встановлених цим Кодексом, не зобов`язаний збирати докази. (ч. 3 ст. 2, ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України)
Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 
Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подання всіх наявних доказів в порядку та строки, встановлені законом, віднесено статтею 42 ГПК України до обов`язку учасників справи.
У той же час, згідно з ч. 2 ст. 14 ГПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, і відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням тих чи інших процесуальних дій.
Ураховуючи наведене, судова колегія констатує, що у суду першої інстанції був відсутній обов`язок щодо витребування оригіналів доказів, про який йдеться в апеляційній скарзі, оскільки відповідач не скориставшись своїм правом на участь у судовому процесі, не навів суду обставин, з якими положення ч. 5 ст. 91 ГПК України пов`язують необхідність витребування оригіналів письмових доказів.
Зазначене повністю відповідає наведеним вище принципам змагальності і диспозитивності господарського судочинства.
При цьому, апеляційна скарга не містить посилання на те, що скаржник з тих чи інших підстав піддає сумніву подані позивачем до суду копії доказів або зазначає про невідповідність їх оригіналу, спростовує відомості, які ними засвідчено або не визнає обставини, які цими доказами підтверджено.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Господарський суд Івано-Франківської області ухвалив рішення від 09.01.2026 у справі №909/1315/25 з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Беррі» цього висновку не спростовують. Тому рішення Господарського суд Івано-Франківської області від 09.01.2026 у справі №909/1315/25 належить залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Беррі» без задоволення.
Згідно з ст.129 ГПК України у спорах, що виникають виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, відповідно новий розподіл судового збору не здійснюється (ч.14 ст. 129 ГПК України). 
Судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на скаржника.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач повідомив, що поніс в суді апеляційної інстанції судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7300,00 грн.
Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1).
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.126 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 126 ГПК України).
Позивач зазначає, що правову допомогу адвоката у сумі 7300,00 грн., понесених у зв`язку з апеляційним оскарженням рішення. Розрахунок витрат проведений, шляхом додавання вартості окремих дій адвоката, визначених Договором про правову допомогу: 1700,00 грн. – за дослідження та аналіз вимог апеляційної скарги і попередню правову оцінку її доводів, 800,00 грн. – за аналіз судової практики, 3300,00 грн. – за підготовку апеляційної скарги, 1500,00 грн. – за вчинення інших дій, необхідних для повного юридичного супроводу справи.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи судом апеляційної інстанції позивач надав суду такі докази: копії договору №2 про правову допомогу від 19.02.2026, акта 2 приймання-передачі наданих послуг від 21.02.2026, ордеру адвоката про надання правничої допомоги у Західному апеляційному господарському суду, квитанції до прибуткового касового ордера №05-02 від 21.02.2026 на суму 7300,00 грн, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката.
Так, суд встановив, що інтереси позивача в суді апеляційної інстанції представляв адвокат Лоза Віктор Миколайович на підставі договору №2 про правову допомогу від 19.02.2026 та ордеру на надання правничої допомоги серія ВО № 1132501 від 21.02.2026.
Відповідно до акта №2 приймання-передачі наданих послуг від 21.02.2026 сторони Договору про правову допомогу №2 від 19 лютого 2025 р. (надалі - «Договір») Адвокат Лоза Віктор Миколайович (надалі «Повірений») з однієї сторони, та Фізична особа-підприємець Чорний Роман Миколайович, (надалі «Довіритель») з іншої сторони (надалі «Сторони»), склали цей акт приймання-передачі наданих послуг (надалі - «Акт») про наступне:
1.1. Повірений надав, а представник Довірителя Чорний Роман Миколайович прийняв наступні послуги: Правова допомога у спорі, що виник з ТОВ «ЕКО-БЕРРІ» під час апеляційного перегляду Рішення у справі №909/1315/25, Дослідження, аналіз та попередня правова оцінка вимог апеляційної скарги - 3 год, Аналіз судової практики – 45 хв, Підготовка апеляційної скарги 5 год. 20 хв, Вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи в апеляційному суді 2 год. 
1.2. Загальна вартість Послуг складає 7300,00 грн.
1.3. Підписанням цього Акту Сторони підтверджують факт належного надання послуг Повіреним відповідно до положень Договору та оплату наданих (крім гонорару успіху).
1.4. Довіритель не має претензій до Повіреного стосовно наданих послуг, вказаних у п. 1.1. цього Акту.
1.5. Повірений не має претензій до Довірителя щодо забезпечення його, в межах п.3.2.1 Договору засобами, необхідними для виконання доручення.
1.6. Цей Акт є невід`ємною частиною Договору.
Оплата послуг підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №05-02 від 21.02.2026 на суму 7300,00 грн.
Поряд з цим, Велика Палата Верховного Суду неодноразово зауважувала, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи, чи були вони фактично понесені, та оцінювати їх необхідність.
Відповідно до ч.4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч.ч.5, 6 ст.126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Клопотання відповідача про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу до апеляційного суду не надходило.
Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим (рішення у справі “East/West Alliance Limited” проти України”, заява №19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі “Лавентс проти Латвії” зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. (Такі висновки викладені в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18).
Також суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. (Аналогічний висновок викладено в додатковій постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі №925/1545/20).
Так, проаналізувавши подані відповідачем докази щодо понесення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 7300 грн, беручи до уваги предмет спору, кількість документів, що знаходиться у матеріалах справи, незначну складність цієї справи та незначний обсяг матеріалів у справі, а також враховуючи обсяг документально підтверджених послуг адвоката: складення відзиву на апеляційну скаргу на 3 аркушах, клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, зазначення у акті послуг, які за своїм змістом є, вірогідно, дублюючими та надмірними, зокрема, «вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи в апеляційному суді, наявність невідповідностей в акті приймання-передачі послуг умовам укладеного договору в частині, зокрема, послуг з «підготовки апеляційної скарги», які не могли бути надані особі, яка не є апелянтом, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності, принципу співмірності та розумності судових витрат, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої фактичності та неминучості) та розумності їх розміру, пропорційності до предмета спору та обсягу наданих послуг, ураховуючи, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, апеляційний господарський суд дійшов висновку не присуджувати відповідачу, на користь якого ухвалено судове рішення, всі його витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
Отже, колегія суддів, керуючись наведеними критеріями обґрунтованості, пропорційності та розумності, дійшла висновку, що витрати відповідача на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції підлягають відшкодуванню частково в сумі 3 000 грн.
З огляду на наведене, клопотання Фізичної особи-підприємця Чорного Романа Миколайовича, викладене у відзиві на апеляційну скаргу, про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 09.01.2026 у справі №909/1315/25 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Беррі» - без задоволення.
Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Еко-Беррі».
Клопотання Фізичної особи-підприємця Чорного Романа Миколайовича, викладене у відзиві на апеляційну скаргу, про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Беррі» (м. Івано-Франківськ, вул.Пасічна, 41, кв. 28, 76008, ЄДРПОУ 45252288) на користь Фізичної особи-підприємця Чорного Романа Миколайовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 3 000 грн – у відшкодування витрат на правничу допомогу під час розгляду справи Західним апеляційним господарським судом.
Видачу наказу на виконання постанови доручити Господарському суду Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.
Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.
Повний текст постанови складено 02.04.2026 року.

Головуючий суддя В.О. Ржепецький 

Суддя О.В. Зварич 

Суддя  Р.В. Міліціанов