Справа № 420/10122/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Свиди Л.І.
розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - 
ВСТАНОВИВ:
До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в призначені пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з моменту звернення за призначенням пенсії, а саме з 05.03.2025 року, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.03.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зарахувавши до пільгового стажу за списком № 1 його роботу на посаді дефектоскопістом з ультразвукового контролю ренгено-гамо гравірування з 28.12.1992 року по 14.12.1998 року.
За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.
Позов обґрунтований позивачем тим, що оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки позивач працював на посаді Дефектоскопіст з ультразвукового контролю ренгено-гамо гравірування, яка передбачена Списком 1 розділу XXII «Работы с радиоактивными веществами, источниками ионизирующих излучений, бериллием и редкоземельными элементами» позиція 12205000-1754а Постанови Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991 року, а також яка передбачена Списком 1 позиція 12205000-1754а XXII «Роботи з радіоактивними речовинами, джерелами іонізуючих випромінювань, берилієм і рідкоземельними елементами» Постанови Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року. Так, позивач з 28.12.1992 року по 14.12.1998 року працював на посаді дефектоскопістом з ультразвукового контролю ренгено-гамо гравірування (Код КП 7243) в трест «Южтеплоенергомантаж» Печерське монтажне управління. Відповідно до постанови п. 49 КМУ №1290 від 17.11.1997 року «Про затвердження Списків виробництв, робіт, цехів, професій і посад, зайнятість працівників в яких дає право на щорічні додаткові відпустки за роботу із шкідливими і важкими умовами праці та за особливий Дефектоскопіст з ультразвукового характер праці» передбачена посада контролю, який працює з переносними дефектоскопами. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року справа №520/15025/16-а суд зазначив Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник. Пільговий стаж позивача складає 5 років 11 місяців 17 дні (що дає йому право на зниження пенсійного віку на 5 років), загальний стаж складає 34 роки 4 місяці 12 днів (що не оспорюється відповідачем), що є достатнім для призначення пільгової пенсії за списком № 1 в 55 років. Крім того, позивач неодноразово намагався знайти пільгові документи однак відповідно до наданих відповідей с Голосіївської райдержадміністрації та Держстату знайти архівні документи не має можливостей оскільки організація де працював позивач їх не передала на зберігання. Також, відповідно до постанови Верховного Суду від 23.09.2021 року №227/4273/16-а Суд дійшов висновку, що необхідність звернення до комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років є лише в тому випадку, коли в трудовій книжці відсутні дані про безпосередню зайнятість протягом повного робочого дня у виробництві зі шкідливими умовами праці. Таким чином рішення комісії на яке посилається відповідач є не обов`язковим.
З відзиву на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 05.03.2025 року звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону №1058. Відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1, розгляд документів, наданих до заяви від 05.03.2025 року для призначення пенсії ОСОБА_2 провадився за принципом «екстериторіальності» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області. Пенсійний вік визначений п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 1) становить 50 років. Вік Позивача 55 років. Необхідний страховий стаж п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 1) становить 25 років. Необхідний пільговий стаж працівникам, зайнятим повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1, визначений п.1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №1) становить 10 років . Страховий стаж ОСОБА_2 становить 34 роки 4 місяці 12 днів, пільговий стаж у останнього відсутній. За результатами розгляду документів, доданих позивачем до заяви, до страхового стажу не зараховано період: навчання з 01.09.1987 року по 18.06.1992 року, оскільки він перетинається з періодом строкової служби, рекомендовано ОСОБА_2 надати уточнюючу довідку. Позивачем пільгових довідок надано не було. Враховуючи зазначене, Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Одеській області прийнято рішення № 262440028014 від 13.03.2025 року про відмову у призначенні пенсії відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку відсутністю необхідного пільгового стажу. За наявним пільговим стажем позивач матиме право на пенсію відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 08.05.2033 року.
Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення проти позову, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 (вік 55 років на момент звернення до пенсійного фонду).
05 березня 2025 року ОСОБА_2 звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Розглянувши звернення позивача за принципом «екстериторіальності» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення від 13.03.2025 року №262440028014 про відмову у призначенні пенсії.
В рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 13.03.2025 року №262440028014 зазначено про те, що до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1987 року по 18.06.1992 року, оскільки він перетинається з періодом строкової служби та рекомендовано надати уточнюючу довідку.
Позивач не погодився із правомірністю рішення відповідача та звернувся до суду із цим позовом. 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.
Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005 року Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.
Відповідно до ст. 19, 46 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Згідно з ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 20 років 6 місяців у чоловіків і не менше 15 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року у чоловіків і не менше 16 років у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок.
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Статтею 56, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також, відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.
Підставою для відмови пенсійним органом позивачу у зарахуванні страхового стажу періоду з 01.09.1987 року по 18.06.1992 року є перетинання періоду навчання з періодом проходження строкової служби.
Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
З наявної в матеріалах справи копії трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що у період з 18.06.1988 року по 27.06.1991 року позивач проходив військову службу. 01.09.1987 року позивач відповідно до запису №1 зарахований учнем Київського оптико-механічного технікуму, який закінчив у 1992 році, що підтверджується копією диплому НОМЕР_1 від 30.06.1992 року.
Тобто, записами трудової книжки підтверджується факт навчання позивача у Київському оптико-механічному технікумі з відривом на проходження військової служби.
При цьому, період навчання ОСОБА_1 у Київському оптико-механічному технікумі не зарахований відповідачем до страхового стажу з тих підстав, що є перетинання періодів навчання з періодом проходження строкової служби.
Суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 38 Закону «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10.02.1998 №103/98-ВР час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Відповідно пункту 8 «Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
Так, на підтвердження факту навчання ОСОБА_1 надав пенсійному органу диплом серії НОМЕР_1 від 30.06.1992 року, відповідно до якого в 1987 році він вступив до Київського оптико-механічного технікуму і в 1992 році закінчив повний курс вказаного навчального закладу.
При цьому згідно записів у трудовій книжці позивача ОСОБА_1 проходив військову службу у період з 18.06.1988 року по 27.06.1991 року.
Суд погоджується з відповідачем, що період навчання позивача перетинається з військовою службою, однак переривання навчання у зв`язку з проходженням строкової служби не є підставою для не врахування ОСОБА_1 періоду навчання до страхового стажу.
Враховуючи викладені обставини, рішення Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області від 13.03.2025 року №262440028014 про відмову у призначенні пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.
Згідно висновків Верховного Суду у постанові Верховного Суду у справі №500/1216/23 від 08 лютого 2024 року дії зобов`язального характеру щодо призначення пенсії має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.
Враховуючи протиправність оскаржуваного рішення, у суду є всі підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.03.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до страхового стажу період навчання з 01.09.1987 року по 18.06.1992 року.
При цьому, суд відмовляє у задоволенні вимог позивача щодо зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.03.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зарахувавши до пільгового стажу за списком № 1 його роботу на посаді дефектоскопістом з ультразвукового контролю ренгено-гамо гравірування з 28.12.1992 року по 14.12.1998 року, оскільки в оскаржуваному рішенні відповідач не відмовляв ОСОБА_1 у зарахуванні періоду його роботи на посаді дефектоскопістом з ультразвукового контролю ренгено-гамо гравірування з 28.12.1992 року по 14.12.1998 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають задоволенню в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області від 13.03.2025 року №262440028014 про відмову у призначенні пенсії, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.03.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зарахувавши до страхового стажу період навчання з 01.09.1987 року по 18.06.1992 року, а в іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, код ЄДРПОУ 20987385) про визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в призначені пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з моменту звернення за призначенням пенсії, а саме з 05.03.2025 року, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.03.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зарахувавши до пільгового стажу за списком № 1 його роботу на посаді дефектоскопістом з ультразвукового контролю ренгено-гамо гравірування з 28.12.1992 року по 14.12.1998 року - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 13.03.2025 року №262440028014 про відмову у призначенні пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.03.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до страхового стажу період навчання з 01.09.1987 року по 18.06.1992 року.
В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 – відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, код ЄДРПОУ 20987385) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА