Справа № 569/13065/23  Провадження №11-кп/802/244/26 	Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1 	
  	Доповідач :                 ОСОБА_2 	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2026 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
з участю секретаря судових засідань – ОСОБА_5 ,
прокурора – ОСОБА_6 ,
потерпілого – ОСОБА_7 , 
представника потерпілого – адвоката ОСОБА_8 , 
обвинувачених – ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 12020180010003090 за апеляційними скаргами прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_11 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Рівненського міського суду Волинської області від 03 листопада 2025 року, яким 
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Рівне, Рівненської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання за:
- ч. 3 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі 3 років 6 місяців з позбавленням права обіймати посади та займатися діяльністю пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади та місцевого самоврядування, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності строком на строк 2 роки.
- ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень (злочинів) шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_9 остаточне до відбуття покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади та займатися діяльністю пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади та місцевого самоврядування, установах, підприємствах та організаціях, незалежно від форми власності строком строком на 2 роки.
ОСОБА_9  також визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України та на підставі ст. 49 КК України звільнений від покарання, у зв`язку із закінченням строків давності.
Строк відбуття основного покарання обвинуваченому ОСОБА_9  визначено обчислювати  з дня приведення вироку до виконання.
У пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 358 КК України обвинуваченого ОСОБА_9  визнано невинуватим та виправдано за недоведеністю вчинення ним даного кримінального правопорушення (злочину). 
Обвинуваченому ОСОБА_9  до вступу вироку в законну силу обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби з 22 год 00 хв по 07 год. 00 хв, але не більше, як на 60 днів, до 01 січня 2026 року, включно.
Покладено на ОСОБА_9  передбачені ст. 194 КПК України обов`язки, а саме:- прибувати за викликом до суду;- не відлучатися за межі м. Рівне без дозволу суду;- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзд в Україну;- заборонити залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв., за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах, бомбосховищах на випадок оголошення повітряної тривоги.
Роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_9 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники Національної поліції України з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під домашнім арештом в якому вона перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Рівне, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 191 КК України та йому призначено покарання у виді 3 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади та займатися діяльністю, пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади та місцевого самоврядування, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності строком на 1 рік.
ОСОБА_10  також визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та на підставі ст. 49 КК України звільнений  від покарання, у зв`язку із закінченням строків давності.
Строк відбуття основного покарання обвинуваченому ОСОБА_10  визначено обчислювати з дня приведення даного вироку до виконання.
У пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_10  визнати невинуватим та виправдано за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. 
Обрано обвинуваченому ОСОБА_10  до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, але не більше, як на 60 днів, до 01 січня 2026 року включно, з покладенням на нього таких обов`язків:- прибувати за викликом до суду;- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_10 , що у разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 задоволено частково.
Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь ОСОБА_12 147465 гривень майнової шкоди та 50000 гривень моральної шкоди.
Вироком суду вирішено питання процесуальних витрат, речових доказів та арешту майна.
В С Т А Н О В И В
Відповідно до пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_9 06 січня .2019 року, відповідно до протоколу № 1/22019 загальних зборів членів Кооперативу по будівництву та експлуатації гаражів «Гудок» (надалі – Кооператив «Гудок») (ЄДРПОУ 23303186, юридична адреса: 33001, Рівненська область, місто Рівне, вулиця Петра Дорошенка, будинок 84-Г), обраний головою Кооперативу «Гудок».
Згідно із п. 2.1 статуту Кооперативу «Гудок» (надалі – Статут) кооператив є юридичною особою утвореною шляхом добровільного об`єднання громадян та/або юридичних осіб, на основі членства для ведення діяльності визначеної цим статутом на засадах самоврядування, соціальної справедливості, рівного голосу при прийнятті рішень, взаємодопомоги та співробітництва, вільного вибору видів діяльності для задоволення економічних, соціальних, споживчих та інших потреб членів Кооперативу та без мети отримання прибутку. Відповідно до п. 3.4.1 Статуту основними завданнями кооперативу є: будівництво, ремонт та експлуатація гаражів (боксів), в тому числі і багатоповерхових для зберігання автотранспортних засобів членів Кооперативу.
У відповідності до п. п. 4.6, 4.7 Статуту вступ до Кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви до голови Кооперативу, рішення голови кооперативу про прийняття особи в члени Кооперативу підлягає затвердженню Загальними зборами членів Кооперативу. Згідно з п. п. 4.6, 4.9 Статуту громадяни, які придбали гараж (бокс) у члена Кооперативу, що вибув, або з фонду кооперативного майна повинні у 30-денний термін після дати набуття права власності подати заяву про вступ до Кооперативу, спадкоємці набувають членство в Кооперативі з моменту подачі заяви щодо вступу в Кооператив, які надалі затверджуються на Загальних зборах членів. 
Згідно з п. п. 9.1, 10.1, 11.1, 11.2 Статуту вищим органом управління Кооперативу є Загальні збори членів Кооперативу, виконавчим органом Кооперативу є Правління, яке очолює голова Кооперативу, який організовує роботу Правління та виконує його рішення.
Відповідно до п. 11.4 Статуту голова кооперативу розподіляє обов`язки між членами Правління Кооперативу та контролює їх виконання; розробляє за участю членів Правління щорічний план роботи Правління, стратегію діяльності Кооперативу та вносить його на затвердження Загальними зборами членів Кооперативу; розробляє за участю членів Правління внутрішні нормативні документи для затвердження загальними зборами членів Кооперативу; представляє Кооператив в усіх державних органах виконавчої влади та установах, в судових органах всіх рівнів, органах прокуратури, в буд-яких інших державних та недержавних установах та організаціях; підписує від імені Кооперативу документи, в тому числі фінансову звітність Кооперативу, вчиняє різного роду правочини, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства України, статуту Кооперативу та іншим внутрішнім документам Кооперативу; забезпечує організацію діяльності Кооперативу; здійснює оперативне керівництво діяльністю Кооперативу, приймає на роботу та звільняє штатних працівників згідно з Правилами внутрішньої господарської діяльності Кооперативу та чинного законодавства України в межах затвердженого плану роботи загальними зборами членів Кооперативу; видає довіреності.
Таким чином, ОСОБА_9 , як голові Кооперативу, надано організаційно-розпорядчі та адміністративно - господарські функції, визначені Статутом, та відповідно до положень ч. 3 ст. 18 КК України він є службовою особою.
На початку листопада 2019 року, ОСОБА_9 , у м. Рівне, точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, розробив злочинний план по заволодінню гаражем № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , яким на законних підставах володіли та користувалися ОСОБА_12 та ОСОБА_7 .
При цьому, розуміючи, що заволодіти гаражем йому самотужки не вдасться, задля власної безпеки, остерігаючись викриття, розуміючи, що його діяльність є протиправною та кримінально караною, ОСОБА_9 , володіючи організаторськими здібностями, перебуваючи у не встановленому досудовим розслідуванням місці, в листопаді 2019 року, у точно не встановлений час, але не пізніше 07 листопада 2019 року, залучив до злочинної схеми рідного брата ОСОБА_10 та невстановлену досудовим розслідуванням особу з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_14 », матеріали відносно якої виділені в окреме провадження.
Згідно плану злочинної діяльності, роль ОСОБА_9 полягала в загальній організації злочинної діяльності, використанні службових повноважень щодо складання та видачі офіційних документів від імені Кооперативу «Гудок», на підставі яких повинно було бути зареєстровано право власності на гараж № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 .
На виконання злочинного плану ОСОБА_10 повинен був виступити покупцем гаража у невстановленої досудовим розслідуванням особи з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_14 » та на підставі виданих ОСОБА_9 документів про членство в Кооперативі оформити на себе право власності на гараж. 
На невстановлену досудовим розслідуванням особу з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_14 », матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, було покладено функції пособника вчинення злочину, який повинен був сприяти у вчиненні злочину, виступаючи в ролі члена Кооперативу «Гудок», який ніби на законних підставах володів та користувався гаражем № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , у подальшому, мав продати гараж ОСОБА_10 
ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_14 », матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, мали єдиний намір по заволодінню гаражем № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , яким на законних підставах володіли та користувалися ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , вони брали активну участь у заволодінні чужим майном, при цьому, діяли з корисливих мотивів у своїх інтересах. Їх корисливі мотиви полягали у заволодінні гаражем № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 та незаконному збагаченні за рахунок вказаного майна. Кожен з вищевказаних осіб достовірно знав про незаконність своїх дій та дій іншого співучасника, бажав настання наслідків таких дій – заволодіння гаражем № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , і своїми діями сприяв настанню таких наслідків, тобто діяв з прямим умислом. Між ними були чітко розподілені ролі і їх узгоджені дії були направлені на досягнення злочинного результату – заволодіння чужим майном.
07 листопада .2019 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_9 , будучи службовою особою юридичної особи приватного права, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 та невстановленою досудовим розслідуванням особою з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_14 », матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, переслідуючи злочинний умисел на незаконне збагачення, з корисливим мотивом, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , кабінет № 70, достовірно знаючи, що ОСОБА_14 не є членом кооперативу «Гудок», рішення про вступ ОСОБА_14 до даного кооперативу не приймалося та Загальними зборами членів кооперативу не затверджувалось, привів до бухгалтера кооперативу ОСОБА_15 невстановлену досудовим розслідуванням особу та представив як ОСОБА_14 , повідомивши, що він є членом кооперативу та власником гаража № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , хоча в дійсності вказаним гаражем на законних підставах володіли та користувалися ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , про що було достеменно відомо ОСОБА_9 
07 листопада .2019 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, невстановлена досудовим розслідуванням особа з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_14 », матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , кабінет № 70, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , умисно, з корисливих мотивів, дотримуючись попередньо узгодженого між ними плану вчинення кримінального правопорушення, з метою створення враження про законність володіння та користування гаражем № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , сплатила членські внески за період з листопада 2017 року по червень 2020 року, та отримала від бухгалтера Кооперативу «Гудок» ОСОБА_15 квитанції до прибуткових касових ордерів № 109 від 07 листопада 2019 року, № 110 від 07 листопада 2019 року, № 111 від 07 листопада 2019 року, № 112 від 07 листопада 2019 року.
Надалі, невстановлена досудовим розслідуванням особа з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_14 », матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , умисно, з корисливих мотивів, дотримуючись попередньо узгодженого між ними плану вчинення кримінального правопорушення, з метою створення враження про законність продажу гаража № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_10 , перебуваючи у невстановленому місці, у невстановлений час, але не пізніше 17 листопада 2019 року склала та скріпила власним підписом договір купівлі-продажу, виконаний рукописним текстом на папері формату А4, до якого внесла неправдиві відомості про продаж гаража № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 .
Після цього, невстановлена досудовим розслідуванням особа з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_14 », матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, в невстановлений час, але не пізніше 17 листопада 2019 року, у невстановленому місці, з метою подальшого використання, передала ОСОБА_9 договір купівлі-продажу від 17 листопада 2019 року про продаж гаража № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 .
Продовжуючи реалізацію досягнутих домовленостей, спрямованих на протиправне заволодіння за попередньою змовою групою осіб чужим майном, ОСОБА_9 , зловживаючи своїм службовим становищем голови Кооперативу «Гудок», тобто використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 та невстановленою досудовим розслідуванням особою з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_14 », матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, переслідуючи злочинний умисел на незаконне збагачення, з корисливим мотивом, достовірно знаючи, що ОСОБА_14 не є членом кооперативу «Гудок», рішення про вступ ОСОБА_14 до даного кооперативу не приймалося та Загальними зборами членів кооперативу не затверджувалось, а відтак він не мав повноважень щодо розпорядження гаражем № НОМЕР_1 , що знаходиться на АДРЕСА_2 , усвідомлюючи, що ОСОБА_10 придбав вказаний гараж на підставі підробленого договору купівлі-продажу від 17 листопада 2019 року, у м. Рівне, Рівненської області, точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, в невстановлений час, але не пізніше 18 листопада 2019 року, підписав, скріпив печаткою Кооперативу «Гудок» та видав ОСОБА_10 довідку №19 від 18 листопада 2019 року, до якої були внесені неправдиві відомості про те, що ОСОБА_10 є членом автогаражного кооперативу «Гудок», займає гараж № НОМЕР_1 , що знаходиться по АДРЕСА_2 та сплатив членські внески, хоча, в дійсності, ОСОБА_10 не був членом кооперативу «Гудок», а гаражем № НОМЕР_1 на законних підставах володіли та користувалися ОСОБА_12 та ОСОБА_7 .
Продовжуючи сприяти своєму брату ОСОБА_9 у заволодінні чужим майном, 28 листопада 2019 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_10 , перебуваючи в приміщенні Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, що знаходиться за адресою: майдан Просвіти, 2, м. Рівне, Рівненської області, звернувся із заявою про реєстрацію права власності на гараж № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: вул. Петра Дорошенка, № 84-г, м. Рівне, Рівненської області, до якої долучив довідку гаражного кооперативу «Гудок» № 19 від 18.11.2019 та технічний паспорт на вказаний об`єкт нерухомого майна № 681 від 18 листопада 2019 року.
На підставі довідки гаражного кооперативу «Гудок» № 19 від 18 листопада 2019 року та технічного паспорту на вказаний об`єкт нерухомого майна № 681 від 18 листопада 2019 року рішенням № 50002239 від 03 грудня 2019 року проведено державну реєстрацію права власності на гараж № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_10 , який був формальним власником, а фактично вказаним приміщенням володів та користувався ОСОБА_9 .
Таким чином, ОСОБА_9 , зловживаючи своїм службовим становищем голови Кооперативу, тобто використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 та невстановленою досудовим розслідуванням особою з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_14 », матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, переслідуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливим мотивом, заволоділи гаражем № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: вул. Петра Дорошенка, № 84-г, м. Рівне, Рівненської області, заподіявши потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_7 майнову шкоду в розмірі 147465 гривень.
Тобто, ОСОБА_9 , визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, ОСОБА_9 , будучи службовою особою юридичної особи приватного права, зловживаючи своїм службовим становищем голови Кооперативу «Гудок», тобто використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, діючи умисно, достовірно знаючи, що ОСОБА_14 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, не був членом кооперативу «Гудок», рішення про вступ ОСОБА_14 до даного кооперативу не приймалося та Загальними зборами членів кооперативу не затверджувалось, а відтак він не мав повноважень щодо розпорядження гаражем № НОМЕР_1 , що знаходиться по АДРЕСА_2 , усвідомлюючи, що ОСОБА_10 придбав вказаний гараж на підставі підробленого договору купівлі-продажу від 17 листопада 2019 року, перебуваючи в м. Рівне, Рівненської області, точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, в невстановлений час, але не пізніше 18 листопада 2019 року, підписав, скріпив печаткою кооперативу «Гудок» та видав ОСОБА_10 довідку № 19 від 18 листопада 2019 року, до якої були внесені неправдиві відомості про те, що ОСОБА_10 є членом автогаражного кооперативу «Гудок», займає гараж № НОМЕР_1 , що знаходиться по АДРЕСА_2 та сплатив членські внески, хоча в дійсності, ОСОБА_10 не був членом кооперативу «Гудок», а гаражем № НОМЕР_1 на законних підставах володіли та користувалися ОСОБА_12 та ОСОБА_7 .
Довідка № 19 від 18 листопада 2019 року, що містила зафіксовану на паперовому носії інформацію, яка підтверджувала та посвідчувала факт членства ОСОБА_10 в гаражному кооперативі «Гудок» та факт користування ним гаражем № НОМЕР_1 , що знаходиться по АДРЕСА_2 , спричинила наслідки правового характеру, оскільки була використана як документ, що став підставою для звернення ОСОБА_10 до Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради із заявою про реєстрацію права власності, та на підставі якої проведено державну реєстрацію права власності на гараж № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: вул. Петра Дорошенка, № 84-г, м. Рівне, Рівненської області за ОСОБА_10 , складена та посвідчена повноважною особою юридичної особи, з дотриманням визначених законом форми та внесенням передбачених законом реквізитів. Тобто, довідка № 19 від 18 листопада 2019 року відповідала вимогам до офіційного документу, встановленим у примітці до ст. 358 КК України.
Крім того, ОСОБА_9 , будучи службовою особою юридичної особи приватного права, зловживаючи своїм службовим становищем голови Кооперативу, тобто використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, діючи умисно, перебуваючи в м. Рівне, точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, в невстановлений час, але не пізніше 22 вересня 2020 року, склав, підписав та скріпив печаткою кооперативу «Гудок» довідку від 22 вересня 2020 року, до якої були внесені неправдиві відомості про те, що ОСОБА_14 у період з 2011 по 2019 роки дійсно був членом кооперативу, хоча в дійсності ОСОБА_14 є особою з вигаданими анкетними даними, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та ніколи не був членом Кооперативу, про що було достеменно відомо ОСОБА_9 .
Довідка Кооперативу «Гудок » від 22 вересня 2020 року, що містила зафіксовану на паперовому носії інформацію, яка підтверджувала та посвідчувала факт членства ОСОБА_14 в гаражному кооперативі «Гудок», здатна була спричинити наслідки правового характеру, оскільки є документом, що підтверджував набуття у власність членом кооперативу завершеного будівництвом об`єкта, складена та посвідчена повноважною особою юридичної особи, з дотриманням визначених законом форми та внесенням передбачених законом реквізитів. Тобто, довідка Кооперативу «Гудок» від 22 вересня 2020 року, відповідала вимогам до офіційного документу, встановленим у примітці до ст. 358 КК України.
Тобто, ОСОБА_9 , визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а саме у складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.
Крім того, ОСОБА_9 , в період часу з 07 листопада 2019 року по 03 грудня 2019 року, точного часу судовим слідством не встановлено, умисно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, проник до гаражного приміщення № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: вул. Петра Дорошенка, № 84-г, м. Рівне, Рівненської області, звідки таємно викрав будівельні риштування, чим завдав ОСОБА_12 та ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 89280 гривень.
Тобто, ОСОБА_9 , визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням в інше приміщення.
Крім того, органом досудового розслідування  ОСОБА_9 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України у використанні завідомо підробленого документа, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин: ОСОБА_9 , зловживаючи своїм службовим становищем голови Кооперативу, тобто використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 та невстановленою досудовим розслідуванням особою з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_14 », матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, переслідуючи злочинний умисел на незаконне збагачення, з корисливим мотивом, достовірно знаючи, що ОСОБА_14 не є членом кооперативу «Гудок», рішення про вступ ОСОБА_14 до даного кооперативу не приймалося та Загальними зборами членів кооперативу не затверджувалось, а відтак він не мав повноважень щодо розпорядження гаражем № НОМЕР_1 , що знаходиться на АДРЕСА_2 , усвідомлюючи, що ОСОБА_10 придбав вказаний гараж на підставі підробленого договору купівлі-продажу від 17 листопада 2019 року, перебуваючи в м. Рівне, Рівненської області, точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, в невстановлений час, але не пізніше 18 листопада 2019 року, підписав, скріпив печаткою Кооперативу «Гудок» та видав ОСОБА_10 довідку № 19 від 18 листопада 2019 року, до якої були внесені неправдиві відомості про те, що ОСОБА_10 є членом автогаражного кооперативу «Гудок», займає гараж № НОМЕР_1 , що знаходиться по АДРЕСА_2 та сплатив членські внески, хоча в дійсності, ОСОБА_10 не був членом кооперативу «Гудок», а гаражем № НОМЕР_1 на законних підставах володіли та користувалися ОСОБА_12 та ОСОБА_7 .
Продовжуючи сприяти своєму брату ОСОБА_9 у заволодінні чужим майном, 28 листопада 2019 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_10 , перебуваючи в приміщенні Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, що знаходиться за адресою: майдан Просвіти, 2, м. Рівне, Рівненської області, достовірно знаючи, що довідка № 19 від 18 листопада 2019 року містила неправдиві відомості, звернувся із заявою про реєстрацію права власності на гараж № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: вул. Петра Дорошенка, № 84-г, м. Рівне, до якої долучив довідку № 19 від 18 листопада 2019 року.
На підставі довідки гаражного кооперативу «Гудок» № 19 від 18 листопада 2019 року рішенням № 50002239 від 03 грудня 2019 рокупроведено державну реєстрацію права власності на гараж № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_10 .
Довідка № 19 від 18 листопада 2019 року, що містила зафіксовану на паперовому носії інформацію, яка підтверджувала та посвідчувала факт членства ОСОБА_10 в гаражному кооперативі «Гудок» та факт користування ним гаражем № НОМЕР_1 , що знаходиться по вулиці П. Дорошенка, 84-г, м. Рівне, Рівненської області, спричинила наслідки правового характеру, оскільки була використана як документ, що став підставою для звернення ОСОБА_10 до Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради із заявою про реєстрацію права власності, та на підставі якої проведено державну реєстрацію права власності на гараж № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: вул. Петра Дорошенка, № 84 г, м. Рівне, Рівненської області за ним, складена та посвідчена повноважною особою юридичної особи, з дотриманням визначених законом форми та внесенням передбачених законом реквізитів. Тобто, довідка № 19 від 18 листопада 2019 року відповідала вимогам до офіційного документу, встановленим у примітці до ст. 358 КК України.
ОСОБА_10 , будучи пособником ОСОБА_9 у заволодінні гаражем № 20, що знаходиться за адресою: вул. Петра Дорошенка, № 84-г, м. Рівне, Рівненської області, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 191 КК України, за наступних обставин.
06 січня .2019 року, відповідно до протоколу № 1/22019 загальних зборів членів Кооперативу по будівництву та експлуатації гаражів «Гудок» (надалі – Кооператив «Гудок») (ЄДРПОУ 23303186, юридична адреса: вулиця Петра Дорошенка, будинок 84-Г, м. Рівне, Рівненська область, 33001), головою Кооперативу обрано ОСОБА_9 .
Згідно із п. 2.1 статуту Кооперативу «Гудок» (надалі – Статут) кооператив є юридичною особою утвореною шляхом добровільного об`єднання громадян та/або юридичних осіб, на основі членства для ведення діяльності визначеної цим статутом на засадах самоврядування, соціальної справедливості, рівного голосу при прийнятті рішень, взаємодопомоги та співробітництва, вільного вибору видів діяльності для задоволення економічних, соціальних, споживчих та інших потреб членів Кооперативу та без мети отримання прибутку. Відповідно до п. 3.4.1 Статуту основними завданнями кооперативу є: будівництво, ремонт та експлуатація гаражів (боксів), в тому числі і багатоповерхових для зберігання автотранспортних засобів членів Кооперативу.
У відповідності до п. п. 4.6, 4.7 Статуту вступ до Кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви до голови Кооперативу, рішення голови кооперативу про прийняття особи в члени Кооперативу підлягає затвердженню Загальними зборами членів Кооперативу. Згідно з п. п. 4.6, 4.9 Статуту громадяни, які придбали гараж (бокс) у члена Кооперативу, що вибув, або з фонду кооперативного майна повинні у 30-денний термін після дати набуття права власності подати заяву про вступ до Кооперативу, спадкоємці набувають членство в Кооперативі з моменту подачі заяви щодо вступу в Кооператив, які надалі затверджуються на Загальних зборах членів. 
Згідно з п. п. 9.1, 10.1, 11.1, 11.2 Статуту вищим органом управління Кооперативу є Загальні збори членів Кооперативу, виконавчим органом Кооперативу є Правління, яке очолює голова Кооперативу, який організовує роботу Правління та виконує його рішення.
Відповідно до п. 11.4 Статуту голова кооперативу розподіляє обов`язки між членами Правління Кооперативу та контролює їх виконання; розробляє за участю членів Правління щорічний план роботи Правління, стратегію діяльності Кооперативу та вносить його на затвердження Загальними зборами членів Кооперативу; розробляє за участю членів Правління внутрішні нормативні документи для затвердження загальними зборами членів Кооперативу; представляє Кооператив в усіх державних органах виконавчої влади та установах, в судових органах всіх рівнів, органах прокуратури, в буд-яких інших державних та недержавних установах та організаціях; підписує від імені Кооперативу документи, в тому числі фінансову звітність Кооперативу, вчиняє різного роду правочини, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства України, статуту Кооперативу та іншим внутрішнім документам Кооперативу; забезпечує організацію діяльності Кооперативу; здійснює оперативне керівництво діяльністю Кооперативу, приймає на роботу та звільняє штатних працівників згідно з Правилами внутрішньої господарської діяльності Кооперативу та чинного законодавства України в межах затвердженого плану роботи загальними зборами членів Кооперативу; видає довіреності.
Таким чином, ОСОБА_9 , як голові Кооперативу, надано організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, визначені Статутом, та відповідно до положень ч. 3 ст. 18 КК України він є службовою особою.
На початку листопада 2019 року, ОСОБА_9 , перебуваючи в м. Рівне, Рівненської області, точного часу та місця судовим слідством не встановлено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, розробив злочинний план по заволодінню гаражем № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , яким на законних підставах володіли та користувалися ОСОБА_12 та ОСОБА_7 .
При цьому, розуміючи, що заволодіти гаражем йому самотужки не вдасться, задля власної безпеки, остерігаючись викриття, розуміючи, що його діяльність є протиправною та кримінально караною, ОСОБА_9 , володіючи організаторськими здібностями, перебуваючи у не встановленому судовим слідством місці, в листопаді 2019 року, у точно не встановлений час, але не пізніше 07.11.2019, залучив до злочинної схеми рідного брата ОСОБА_10 та невстановлену досудовим розслідуванням особу з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_14 », матеріали відносно якої виділені в окреме провадження.
Згідно плану злочинної діяльності, роль ОСОБА_9 полягала в загальній організації злочинної діяльності, використанні службових повноважень щодо складання та видачі офіційних документів від імені Кооперативу «Гудок», на підставі яких повинно було бути зареєстровано право власності на гараж № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 .
На виконання злочинного плану ОСОБА_10 виступив покупцем гаража у невстановленої досудовим розслідуванням особи з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_14 » та на підставі виданих ОСОБА_9 документів про членство в Кооперативі оформив на себе право власності на гараж. 
На невстановлену досудовим розслідуванням особу з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_14 », матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, було покладено функції пособника вчинення злочину, який повинен був сприяти у вчиненні злочину, виступаючи в ролі члена Кооперативу «Гудок», який ніби на законних підставах володів та користувався гаражем № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , у подальшому, мав продати гараж ОСОБА_10 
ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_14 », матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, мали єдиний намір по заволодінню гаражем № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 яким, на законних підставах володіли та користувалися ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , вони брали активну участь у заволодінні чужим майном, при цьому діяли з корисливих мотивів у своїх інтересах. Їх корисливі мотиви полягали у заволодінні гаражем № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , та незаконному збагаченні за рахунок вказаного майна. Кожен з вищевказаних осіб достовірно знав про незаконність своїх дій та дій іншого співучасника, бажав настання наслідків таких дій – заволодіння гаражем № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , і своїми діями сприяв настанню таких наслідків, тобто діяв з прямим умислом. Між ними були чітко розподілені ролі і їх узгоджені дії були направлені на досягнення злочинного результату – заволодіння чужим майном.
07 листопада 2019 року, у невстановлений судовим слідством час, ОСОБА_9 , будучи службовою особою юридичної особи приватного права, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 та невстановленою досудовим розслідуванням особою з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_14 », матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, переслідуючи злочинний умисел на незаконне збагачення, з корисливим мотивом, знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , достовірно знаючи, що ОСОБА_14 не є членом кооперативу «Гудок», рішення про вступ ОСОБА_14 до даного кооперативу не приймалося та Загальними зборами членів кооперативу не затверджувалось, привів до бухгалтера кооперативу ОСОБА_15 невстановлену досудовим розслідуванням особу та представив як ОСОБА_14 , повідомивши, що він є членом кооперативу та власником гаража № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , хоча в дійсності вказаним гаражем на законних підставах володіли та користувалися ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , про що було достеменно відомо ОСОБА_9 
07 листопада .2019 року, у невстановлений судовим слідством час, невстановлена досудовим розслідуванням особа з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_14 », матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , умисно, з корисливих мотивів, дотримуючись попередньо узгодженого між ними плану вчинення кримінального правопорушення, з метою створення враження про законність володіння та користування гаражем № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , сплатила членські внески за період з листопада 2017 року по червень 2020 року, та отримала від бухгалтера Кооперативу «Гудок» ОСОБА_15 квитанції до прибуткових касових ордерів № № 109, 110, 111, 112 від 07 листопада 2019 року.
Надалі, невстановлена досудовим розслідуванням особа з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_14 », матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , умисно, з корисливих мотивів, дотримуючись попередньо узгодженого між ними плану вчинення кримінального правопорушення, з метою створення враження про законність продажу гаража № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_10 , перебуваючи у невстановленому місці, у невстановлений час, але не пізніше 17 листопада 2019 року склала та скріпила власним підписом договір купівлі-продажу, виконаний рукописним текстом на папері формату А4, до якого внесла неправдиві відомості про продаж гаража № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 .
Після цього, невстановлена досудовим розслідуванням особа з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_14 », матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, в невстановлений час, але не пізніше 17 листопада 2019 року, у невстановленому місці, з метою подальшого використання, передала ОСОБА_9 договір купівлі-продажу від 17 листопада 2019 року про продаж гаража № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 .
Продовжуючи реалізацію досягнутих домовленостей, спрямованих на протиправне заволодіння за попередньою змовою групою осіб чужим майном, ОСОБА_9 , зловживаючи своїм службовим становищем голови Кооперативу «Гудок», тобто використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 та невстановленою досудовим розслідуванням особою з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_14 », матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, переслідуючи злочинний умисел на незаконне збагачення, з корисливим мотивом, достовірно знаючи, що ОСОБА_14 не є членом кооперативу «Гудок», рішення про вступ ОСОБА_14 до даного кооперативу не приймалося та Загальними зборами членів кооперативу не затверджувалось, а відтак він не мав повноважень щодо розпорядження гаражем № НОМЕР_1 , що знаходиться по АДРЕСА_2 , усвідомлюючи, що ОСОБА_10 придбав вказаний гараж на підставі підробленого договору купівлі-продажу від 17 листопада 2019 року, перебуваючи в м. Рівне, Рівненська область, точного місця судовим слідством не встановлено, в невстановлений час, але не пізніше 18 листопада 2019 року, підписав, скріпив печаткою Кооперативу «Гудок» та видав ОСОБА_10 довідку № 19 від 18 листопада 2019 року, до якої були внесені неправдиві відомості про те, що ОСОБА_10 є членом автогаражного кооперативу «Гудок», займає гараж № НОМЕР_1 , що знаходиться по АДРЕСА_2 та сплатив членські внески, хоча, в дійсності, ОСОБА_10 не був членом кооперативу «Гудок», а гаражем № НОМЕР_1 на законних підставах володіли та користувалися ОСОБА_12 та ОСОБА_7 .
Продовжуючи сприяти своєму брату ОСОБА_9 у заволодінні чужим майном, 28 листопада 2019 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_10 , перебуваючи в приміщенні Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, що знаходиться за адресою: майдан Просвіти, 2, м. Рівне, Рівненська область, листопада звернувся із заявою про реєстрацію права власності на гараж № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: вул. Петра Дорошенка, № 84-г, м. Рівне, Рівненська область, до якої долучив довідку гаражного кооперативу «Гудок» № 19 від 18 листопада 2019 року та технічний паспорт на вказаний об`єкт нерухомого майна № 681 від 18 листопада 2019 року.
На підставі довідки гаражного кооперативу «Гудок» № 19 від 18 листопада 2019 року та технічного паспорту на вказаний об`єкт нерухомого майна № 681 від 18 листопада 2019 року рішенням № 50002239 від 03 грудня 2019 року проведено державну реєстрацію права власності на гараж № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_10 , який був формальним власником, а фактично вказаним приміщенням володів та користувався ОСОБА_9 .
Таким чином, ОСОБА_10 , будучи пособником ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з головою Кооперативу «Гудок» ОСОБА_9 та невстановленою досудовим розслідуванням особою з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_14 », матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, переслідуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливим мотивом, заволоділи гаражем № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: вул. Петра Дорошенка, № 84-г, м. Рівне, Рівненська область, заподіявши потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_7 майнову шкоду в розмірі 147465 гривень.
Тобто, ОСОБА_10 , визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст.27, ч. 3 ст. 191 КК України, а саме у пособництві у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, ОСОБА_10 використав завідомо підроблену довідку № 19 від 18 листопада 2019 року, за наступних обставин: 06 січня 2019 року, відповідно до протоколу № 1/22019 загальних зборів членів Кооперативу по будівництву та експлуатації гаражів «Гудок» (надалі – Кооператив «Гудок») (ЄДРПОУ 23303186, юридична адреса: вулиця Петра Дорошенка, будинок 84-Г, місто Рівне, Рівненська область, 33001), головою Кооперативу обрано ОСОБА_9 .
На початку листопада 2019 року, ОСОБА_9 , перебуваючи в м. Рівне, точного часу та місця судовим слідством не встановлено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, розробив злочинний план по заволодінню гаражем № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , яким на законних підставах володіли та користувалися ОСОБА_12 та ОСОБА_7 .
При цьому, розуміючи, що заволодіти гаражем йому самотужки не вдасться, задля власної безпеки, остерігаючись викриття, розуміючи, що його діяльність є протиправною та кримінально караною, ОСОБА_9 , володіючи організаторськими здібностями, перебуваючи у не встановленому досудовим розслідуванням місці, в листопаді 2019 року, у точно не встановлений час, але не пізніше 07 листопада 2019 року, залучив до злочинної схеми рідного брата ОСОБА_10 та невстановлену досудовим розслідуванням особу з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_14 », матеріали відносно якої виділені в окреме провадження.
На виконання злочинного плану ОСОБА_10 повинен був виступити покупцем гаража у невстановленої досудовим розслідуванням особи з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_14 », матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та на підставі виданих ОСОБА_9 документів про членство в Кооперативі оформити на себе право власності на гараж.
На невстановлену судовим слідством особу з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_14 », матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, було покладено функції пособника вчинення злочину, який повинен був сприяти у вчиненні злочину, виступаючи в ролі члена кооперативу, який ніби на законних підставах володів та користувався гаражем № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , а в подальшому мав продати гараж ОСОБА_10 .
ОСОБА_9 , зловживаючи своїм службовим становищем голови Кооперативу, тобто використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 та невстановленою досудовим розслідуванням особою з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_14 », матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, переслідуючи злочинний умисел на незаконне збагачення, з корисливим мотивом, достовірно знаючи, що ОСОБА_14 не є членом кооперативу «Гудок», рішення про вступ ОСОБА_14 до даного кооперативу не приймалося та Загальними зборами членів кооперативу не затверджувалось, а відтак він не мав повноважень щодо розпорядження гаражем № НОМЕР_1 , що знаходиться по вулиці П. Дорошенка, 84-г, м. Рівне, Рівненська область, усвідомлюючи, що ОСОБА_10 придбав вказаний гараж на підставі підробленого договору купівлі-продажу від 17 листопада .2019 року, в м. Рівне, Рівненська область, точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, в невстановлений час, але не пізніше 18 листопада 2019 року, підписав, скріпив печаткою Кооперативу «Гудок» та видав ОСОБА_10 з метою подальшого використання довідку № 19 від 18 листопада 2019 року, до якої були внесені неправдиві відомості про те, що ОСОБА_10 є членом автогаражного кооперативу «Гудок», займає гараж № НОМЕР_1 , що знаходиться по АДРЕСА_2 та сплатив членські внески, хоча в дійсності, ОСОБА_10 не був членом кооперативу «Гудок», а гаражем № НОМЕР_1 на законних підставах володіли та користувалися ОСОБА_12 та ОСОБА_7 
28 листопада 2019 року, точного часу судовим слідством не встановлено, ОСОБА_10 , перебуваючи в приміщенні Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, що знаходиться за адресою: майдан Просвіти, 2, м. Рівне, Рівненська область, достовірно знаючи, що довідка № 19 від 18 листопада 2019 року містила неправдиві відомості, звернувся із заявою про реєстрацію права власності на гараж № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: вул. Петра Дорошенка, № 84-г, м. Рівне, Рівненська область, до якої долучив довідку № 19 від 18 листопада 2019 року.
На підставі довідки гаражного кооперативу «Гудок» № 19 від 18 листопада 2019 року рішенням № 50002239 від 03 грудня 2019 року проведено державну реєстрацію права власності на гараж № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_10 .
Довідка № 19 від 18 листопада 2019 року, що містила зафіксовану на паперовому носії інформацію, яка підтверджувала та посвідчувала факт членства ОСОБА_10 в гаражному кооперативі «Гудок» та факт користування ним гаражем № НОМЕР_1 , що знаходиться по АДРЕСА_2 , спричинила наслідки правового характеру, оскільки була використана як документ, що став підставою для звернення ОСОБА_10 до Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради із заявою про реєстрацію права власності, та на підставі якої проведено державну реєстрацію права власності на гараж № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: вул. Петра Дорошенка, № 84-г, м. Рівне, Рівненська область за ним, складена та посвідчена повноважною особою юридичної особи, з дотриманням визначених законом форми та внесенням передбачених законом реквізитів. Тобто, довідка № 19 від 18 листопада 2019 року відповідала вимогам до офіційного документу, встановленим у примітці до ст. 358 КК України.
Тобто, ОСОБА_10 , визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме у використанні завідомо підробленого документа.
Крім того, органом досудового розслідування  ОСОБА_10 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з проникненням в інше приміщення, за наступних обставин: ОСОБА_10 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з головою Кооперативу «Гудок» ОСОБА_9 та невстановленою досудовим розслідуванням особою з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_14 », матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, переслідуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливим мотивом, в період часу з 07 листопада 2019 року по 03 грудня 2019 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, заволоділи гаражем № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яким на законних підставах володіли та користувалися ОСОБА_12 та ОСОБА_7 .
У подальшому, у період часу з 07 листопада 2019 року по 03 грудня 2019 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , умисно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, проникли до гаражного приміщення № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрали будівельні риштування чим завдали ОСОБА_12 та ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 89280 гривень.
У поданих на вирок суду першої інстанції апеляційних скаргах:
- прокурор Рівненської окружної прокуратури, не оспорюючи кваліфікацію дій обвинувачених та доведеність їх винуватості, оскаржує рішення суду через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого та особам обвинувачених, унаслідок м`якості та через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Звертає увагу колегії суддів на те, що у відповідності до ст. 12 КК України, вчинене ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 3 ст. 191 КК України, відноситься до категорії тяжких та згідно примітки до ст. 45 КК України, є корупційним кримінальним правопорушенням (злочином). Дії співучасників були взаємодоповнюючими, кожен із них спирався на допомогу та сприяння іншого, і їх протиправна діяльність була спрямована на досягнення одного і того ж злочинного результату, зокрема - заволодіння майном потерпілих. Злочин вчинено зухвало, з використанням службового становища та повного ігнорування установленої законом процедури. У той же час, унаслідок вчинення обвинуваченими протиправних дій, потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_7 ,, починаючи з 2019 року, зазнали порушення своїх законних прав, були позбавлені можливості вільно володіти та користуватись майном. Жоден із обвинувачених винуватості у вчиненому не визнав, будь-яких дій до злагодження своєї провини не вчинив, спричинені збитки у добровільному порядку не відшкодував. Окремо акцентує увагу на тому, що ОСОБА_9 , на момент вчинення ним протиправної діяльності, був службовою особою, заволодів чужим майном, зловживаючи службовим становищем, обернувши майно на свою користь, діяв з корисливих мотивів, залучив до вчинення такої протиправної діяльності інших осіб, офіційно не працює, дітей на утриманні немає. До виявлення вчинених ним протиправних дій, наміру припинити таку діяльність, не мав, навпаки, штучно створював докази для приховування таких своїх дій. Тоді як ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент ухвалення стосовно нього вироку, досяг пенсійного віку, оскільки йому виповнився 61 рік 6 місяців. Тому, у відповідності до приписів ч. 3 ст. 61 КК України, йому не може бути призначений такий вид покарання, як обмеження волі. Загалом, ураховуючи ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчинених обвинуваченими злочинів, спосіб їх скоєння, мотиви, наслідки для потерпілих, дані про їх осіб, відсутність визнання винуватості та каяття за усім обсягом пред`явленого обвинувачення, вважає призначене судом, кожному із них, остаточне до відбуття покарання, очевидно недостатнім для їх виправлення та запобігання вчинення ними нових злочинів, таким, що не відповідає ступеню тяжкості вчиненого та особам обвинуваченим. 
Покликаючись на вищевикладене, просить вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 03 листопада 2025 року стосовно ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України та ОСОБА_10 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 185 КК України в частині призначеного покарання скасувати та ухвали в цій частині новий вирок, яким обвинуваченого ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 191 КК України та призначити йому за: ч. 3 ст. 185 України покарання у виді 3 років позбавлення волі, ч. 3 ст. 191 КК України у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади та займатись діяльністю, пов`язаною з виконанням організаційно – розпорядчих та адміністративно - господарських функцій в органах державної влади та місцевого самоврядування, установах, підприємствах та організаціях, незалежно від форми власності строком на 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, визначити обвинуваченому ОСОБА_9 остаточне до відбуття покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади та займатись діяльністю, пов`язаною з виконанням організаційно – розпорядчих та адміністративно - господарських функцій в органах державної влади та місцевого самоврядування, установах, підприємствах та організаціях, незалежно від форми власності строком на 2 роки. Обвинуваченого ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 191 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади та займатись діяльністю, пов`язаною з виконанням організаційно – розпорядчих та адміністративно - господарських функцій в органах державної влади та місцевого самоврядування, установах, підприємствах та організаціях, незалежно від форми власності строком на 1 рік;
- потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , у аналогічних за своїм змістом апеляційних скаргах, оскаржують вирок суду першої інстанції через невідповідність висновків суду фактичних обставинам кримінального правопорушення та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчинених обвинуваченими злочинів, особам обвинувачених, унаслідок м`якості. Стверджують про те, що вчинене обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 191 КК України, є тяжким корупційним, вчинене першим з використанням свого службового становища. Набуття права власності на гаражне приміщення відбулось в очевидно незаконний спосіб. Особи з анкетними даними « ОСОБА_14 » не існує, а вилучені, в ході обшуку, за місцем проживання ОСОБА_9 ,, документи містять недостовірні відомості і були виготовлені виключно з метою створення враження про законність володіння та користування гаражем № 20 такою особою. Також акцентують увагу на тому, що оскільки ОСОБА_10 зареєстрував на себе право власності на гараж, відкривав його, заходив у нього, вважають, що він виступив співучасником викрадення речей, які знаходились у цьому гаражі. А через невизнання кожним із них винуватості у вчиненому, не відшкодуванні спричинених збитків, зухвалої поведінки, вважають, що призначене кожному із них, остаточне до відбуття покарання, не являється достатнім для їх виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. 
У зв`язку із чим, просять вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання скасувати. Ухвалити новий вирок, яким обвинуваченого ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 191 КК України та призначити йому за: ч. 3 ст. 185 України покарання у виді 3 років позбавлення волі, ч. 3 ст. 191 КК України у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади та займатись діяльністю, пов`язаною з виконанням організаційно – розпорядчих та адміністративно - господарських функцій в органах державної влади та місцевого самоврядування, установах, підприємствах та організаціях, незалежно від форми власності строком на 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, визначити обвинуваченому ОСОБА_9 остаточне до відбуття покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади та займатись діяльністю, пов`язаною з виконанням організаційно – розпорядчих та адміністративно - господарських функцій в органах державної влади та місцевого самоврядування, установах, підприємствах та організаціях, незалежно від форми власності строком на 2 роки. Обвинуваченого ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 191 КК України у виді 8 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади та займатись діяльністю, пов`язаною з виконанням організаційно – розпорядчих та адміністративно - господарських функцій в органах державної влади та місцевого самоврядування, установах, підприємствах та організаціях, незалежно від форми власності строком на 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, визначити ОСОБА_10 остаточне до відбуття покарання у виді 8 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади та займатись діяльністю, пов`язаною з виконанням організаційно – розпорядчих та адміністративно - господарських функцій в органах державної влади та місцевого самоврядування, установах, підприємствах та організаціях, незалежно від форми власності строком на 3 роки; 
- обвинувачений ОСОБА_9 вказує на незаконність та необґрунтованість вироку суду через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження. Звертає увагу апеляційного суду на те, що не може бути об`єктом злочину проти власності майно, яке не належало на праві власності потерпілому та таке, яке не було ввірене особі в силу виконання функцій розпорядження майном законним власником. Тоді як гараж № НОМЕР_1 ніколи не належав на законних підставах потерпілим: ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , оскільки право власності на нього не було зареєстроване за ними, у встановленому законом порядку. Також зазначене майно не ввірялось йому, як голові кооперативу по будівництву та експлуатації гаражів «Гудок». Судом першої інстанції не взято до уваги і те, що потерпіла ОСОБА_12 письмової заяви про її вступ до кооперативу не подавала, тобто його членом ніколи не була. Свідок ОСОБА_15 підтвердила факт безпосереднього спілкування із ОСОБА_14 , тому він не може вважатись вигаданою особою, як зазначив суд. Жоден із допитаних судом свідків не підтвердив розміру збитків, заявлених потерпілими, як і не доведено факту наявності заявленого майна, належному потерпілим у гаражі № НОМЕР_1 , розташованого за адресою: вул. Петра Дорошенка, №84г, м. Рівне, Рівненська область. Покликаючись на викладене, просить вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 03 листопада 2025 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 в частині визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 185 КК України скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_16 визнати невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 185 КК України та виправдати його на підставі п. 3 ч.1 ст. 373 КПК України, у зав`язку із недоведеністю, що у його діянні є склад даних кримінальних правопорушень (злочинів). У задоволенні цивільного позову ОСОБА_12 до ОСОБА_9 - відмовити. 
- захисник ОСОБА_10 – адвокат ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого вказує на незаконність та необґрунтованість рішення суду через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Стверджує про відсутність у матеріалах даного кримінального провадження належних та допустимих доказів у підтвердження факту членства ОСОБА_12 , починаючи з 2011 року, у кооперативі «Гудок» та, відповідно, сплати нею членських внесків. Звертає увагу, що за нею не було зареєстроване право власності на дане гаражне приміщення, у встановленому законом порядку, тоді як членство ОСОБА_14 у кооперативі підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, у тому числі, показаннями свідки ОСОБА_15 , яка підтвердила факт безпосереднього спілкуванні із останнім, попри висновки суду, що така особа є вигаданою. У матеріалах справи відсутні будь-які докази у підтвердження того факту, що між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , який був добросовісним набувачем вказаного гаража, існувала будь-яка домовленість про його незаконне заволодіння. Наведене також є свідченням відсутності у діях його підзахисного складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки він не усвідомлював та не міг усвідомлювати того факту, що вчиняє дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, вважаючи себе добросовісним набувачем вказаного гаража. Усі ці мотиви вважає переконливими та достатніми для прийняття рішення про виправдання ОСОБА_10 . Окрему увагу акцентує також на тому, що обвинувачений раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, має міцні соціальні зв`язки. Є особою пенсійного віку (61 рік) із незадовільним станом здоров`я що, як стверджує захисник, перешкоджає його відбуванню покарання у виді обмеження волі. Не погоджується із вирішенням судом цивільного позову, зазначає, що через не набуття ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , у встановленому законом порядку, права власності на спірне гаражне приміщення, останні не набули права звернення до суду із позовом про відшкодування спричиненої їм будь-якої майнової шкоди, як і моральної, відповідно. З огляду на викладене, просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким обвинуваченого ОСОБА_10 визнати невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 358 КК України та виправдати його на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зав`язку із недоведеністю, що у його діянні є склад даних кримінальних правопорушень (злочинів). Цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_10 просить залишити без розгляду. 
Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційних скарг, прокурора, потерпілих, які подані ними апеляційні скарги підтримали, просили задовольнити, заперечили апеляції обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника обвинуваченого ОСОБА_10 – адвоката ОСОБА_13 , які подані ними апеляційні скарги підтримали, заперечили апеляції прокурора та потерпілих, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів доходить такого висновку.
Згідно із вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. 
Приписами ст. 94 КПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, а сукупність зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Із цього випливає, що суд, при розгляді кримінального провадження, повинен дослідити як ті докази, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, проаналізувати їх та дати їм оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, зазначених у ст. 368 КПК України.
Реалізовуючи вищенаведений процесуальний обов`язок та розглядаючи матеріали даного кримінального провадження, суд першої інстанції достатньо повно, всебічно та об`єктивно встановив фактичні обставини вчиненого.
Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги (ч. 1 ст. 404 КПК України).
Так, вважаючи доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України та, відповідно, обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 191 КК України, суд підставно взяв до уваги показаннями самих обвинувачених, потерпілих, свідків, а також сукупність належних та допустимих письмових доказів, зібраних органом досудового розслідування, безпосередньо досліджених та оцінених судом. 
Обвинувачений ОСОБА_9 винуватість у вчиненому, за усім обсягом пред`явленого йому обвинувачення, не визнав та суду показав що, будучи на чергових загальних зборах, обраний головою гаражного кооперативу «Гудок», познайомив свого рідного брата ОСОБА_10 із ОСОБА_14 , що звернувся до нього з приводу продажу належного йому гаража, який показав йому посвідчення Укрзалізниці з фотографією, витяг з рішення загальних зборів про виділення йому ділянки для будівництва гаража, однак заперечив, що це був саме той витяг, який був вилучений з місця його проживання, в ході проведення санкціонованого обшуку. 17 листопада 2019 року між ОСОБА_14 та ОСОБА_10 було укладено договір купівлі-продажу, на виконання якого сплачено 3 000 доларів США. Після цього, ОСОБА_10 сплатив членські внески, а він видав йому довідку № 19 від 18 листопада 2019 року для реєстрації права власності. Акцентував увагу на тому, що потерпілу ОСОБА_12 на зборах кооперативу ніколи не бачив, як і у списках його членів, у тому числі, при подачі документів до ЦНАПу, при внесенні змін до реєстраційної справи щодо юридичної особи. Сумнівів в особі ОСОБА_14 у нього не виникало, проте факт не встановлення особи із такими анкетними даними, пояснити не зміг. Заперечив, що приводив ОСОБА_14 до бухгалтера ОСОБА_15 . Замок до гаража зрізав, тому що загубив до нього ключ. Хоча заява ОСОБА_10 про вступ до кооперативу датована 09 січня 2020 року, довідку № 19 видав 18 листопада 2019 року, оскільки вважав, що з моменту придбання гаража, його брат автоматично набув статус члена кооперативу. Визнав не лише факт наявності, а і продажу, безпосередньо ним, наявного у гаражі риштування, плитку використав під час ремонту. 
Обвинувачений ОСОБА_10 винуватість у вчиненому, за усім обсягом пред`явленого йому обвинувачення, також не визнав, і суду показав, що у 2019 році брат запропонував йому придбати гараж у кооперативі «Гудок». Після досягнення домовленостей, між ним та ОСОБА_14 було укладено відповідний договір купівлі-продажу, на виконання якого ним було сплачено 3 000 доларів США, письмову розписку він не брав. Виготовив технічний паспорт, взяв довідку про членство у кооперативі та особисто звернувся у ЦНАП, з метою реєстрації права власності на гараж. Виносом сміття, ремонтом у гаражі займався виключно його брат – ОСОБА_9 . Про продаж риштування йому нічого невідомо.
Потерпілі ОСОБА_12 та її чоловік ОСОБА_7 , будучи безпосередньо допитані судом, показали, що у період з 2006 року до 2019 року вони перебували у офіційному шлюбі, і у 2010 році у них виник намір придбати гараж. У той час, планувалось будівництво гаражів за адресою: АДРЕСА_2 . Вона набуло членство у даному гаражному кооперативі та вклала 56 000 грн на його будівництво. Їй було видано дві довідки про сплату за гараж № 20 пайових внесків, а також про виділення машиномісця - одноповерхового гаража боксового типу за № 20 у даному кооперативі. У 2013 році гараж було побудовано та введено у експлуатацію, після чого, у БТІ виготовлено технічний паспорт та інші документи, у яких вона значилась, як власник. Потерпіла продовжувала сплату пайових внесків включно до 2017 року, хоча фактичним користувачем гаража був її чоловік – ОСОБА_7 та його товариш ОСОБА_17 . З гаража зникла значна кількість речей, зокрема: будівельні матеріали, інструменти, бетонозмішувач, риштування, оскільки ОСОБА_7 ним користувався як складським приміщенням. 
З показань свідків: ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_15 (допитана слідчим суддею 30 грудня 2022 року, в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, в порядку ст. 225 КПК України) установлено, що ті із них, які були членами кооперативу ствердно та однозначно підтвердили факт членства ОСОБА_12 у кооперативі «Гудок», який був створений для будівництва а, у подальшому, і для експлуатації гаражів та, відповідно, значилась у списках їх членів, її неодноразово бачили на зборах кооперативу. Потерпіла сплачувала членські внески, рішення зборів про її виключення із членів кооперативу, у зв’язку із продажем гаража, не приймалось. Тоді як ОСОБА_14 та ОСОБА_10 їм відомі не були, членами кооперативу зазначені особи не значились, рішення про їх вступ до кооперативу не приймалось. У списках на сплату членських внесків до 2019 року такої особи як ОСОБА_14 , ніколи не було. Бухгалтер кооперативу повідомила суду, що ОСОБА_9 звертався до неї із проханням підпису довідки про зникнення прибуткових ордерів за період з 2011 року по 2017 рік, пропонував їй за це грошові кошти, однак від їх підписання вона відмовилась. Ремонтом гаража № 20 займався лише ОСОБА_10 який, попередньо, на ньому зрізав замок, пояснивши такі його свої дії, перед третіми особами, втратою ключа до замка. 
Такі їх показання, що здобуті судом у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку, є достатньо змістовними, послідовними, узгоджуються між собою та наявними у матеріалах даного кримінального провадження письмовими доказами, тому цілком підставно покладені в основу доведення винуватості обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм протиправних дій.
Витягом із Інформаційного порталу Національної поліції стверджується факт звернення ОСОБА_12 16 червня 2020 року о 13:53 год, відповідно до якого, вона виявила на своєму гаражі № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , новий замок і не може потрапити всередину. 
Згідно із витягом з протоколу № 4 від 25 вересня 2010 року прийнято рішення про виділення місця під забудову гаража члену кооперативу «Гудок» на масиві П. Дорошенка ОСОБА_12 . Будівництво гаражів здійснює Будівельне управління Рівне «Головпостач» у відповідність з проєктною документацією». Витяг підписаний головою кооперативу ОСОБА_27 .
При безпосередньому дослідженні судом копій довідок № 4 від 14 вересня 2011 року та від 28 серпня 2011 року установлено, що ОСОБА_12 є членом кооперативу «Гудок», рішенням загальних зборів членів кооперативу виділене машиномісце для зберігання легкового автомобіля в наземних одноповерхових гаражах боксового типу за адресою: вул. П. Дорошенка, 84-г, м. Рівне за № 20, і на момент видачі довідки, усі необхідні платежі, а також пайові внески до 01 грудня 2011 року сплачені нею повністю, що об`єктивно стверджується копіями квитанцій до прибуткового касового ордера за період з 2011 до 2017 років. 
Зазначений факт також доводиться змістом протоколу огляду речей від 14 квітня .2023 року, яким зафіксовано огляд слідчим п`яти книжок з прибутковими касовими ордерами про сплату ОСОБА_12 членських внесків у 2014, 2015, 2016, 2017, 2019 року. Його змістом також установлено наявність прибуткових касових ордерів про сплату ОСОБА_14 членських внесків за 2017 та 2019 роки. 
Згідно копій списків внесків членів кооперативу за 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 роки, долучених до протоколу допиту свідком ОСОБА_20 , у вказаних списках значиться ОСОБА_12 .
Вивченням матеріалів реєстраційних справ за № 160800675978 та № 1976866956101, вилучених в порядку тимчасового доступу до речей і документів з Департаменту цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, щодо Кооперативу по будівництву та експлуатації гаражів «Гудок» (ЄДРПОУ 23303186), судом установлено, що 05 жовтня 2009 року ОСОБА_27 (керівник Кооперативу) подав реєстраційну картку про включення відомостей про юридичну особу – Кооператив по будівництву та експлуатації гаражів «Гудок», адреса: м. Рівне, вул. 16 Липня, буд.17, кімн. 132, тоді як наступні зміни щодо керівника – ОСОБА_28 були подані лише 26 січня 2015 року і, у кожному випадку подачі таких змін, до 2022 року включно, долучались протоколи загальних зборів кооперативу та його членів, серед яких значиться ОСОБА_12 і, у жодному випадку, не значиться ОСОБА_14 . 
Останнє згаданою, із переліку зазначених вище справ установлено, що 28 листопада 2019 року ОСОБА_10 особисто звернувся із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме - виникнення права приватної власності на гараж № НОМЕР_1 у кооперативі по будівництву та експлуатації гаражів «Гудок» та на підтвердження права власності подав копії таких документів: довідку № 19 від 18 листопада 2019 року, згідно якої він є членом авто-гаражного кооперативу «Гудок», займає гараж № НОМЕР_1 , що знаходиться на АДРЕСА_2 та сплатив членські внески у повному обсязі (на довідці вказано, що вона видана головою кооперативу ОСОБА_9 ); копію технічного паспорта на гараж АДРЕСА_5 , виданого ТОВ «БТІ-Експерт» для ОСОБА_10 18 листопада 2019 року. 03 грудня 2019 року державним реєстратором ОСОБА_26 проведено державну реєстрацію права власності на вищевказане гаражне приміщення № 20 за ОСОБА_10 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1976866956101. 
Аналізуючи усе вищевикладене у сукупності та взаємозв’язку, у тому числі, у контексті доводів апеляційних скарг сторони захисту, колегія суддів погоджується із установленими судом фактами, що відповідають дійсним обставинам вчиненого про те, що ОСОБА_9 , на момент вчинення кримінального правопорушення (злочину), обіймаючи посаду голови гаражного кооперативу «Гудок», був наділений організаційно-розпорядчими функціями, визначеними Статутом, тому у відповідності до положень ч. 3 ст. 18 КК України є службовою особою що, водночас, наділяє його правомочністю відповідальності за ст. 191 КК України. Починаючи з 2010 року, ОСОБА_12 значиться у всіх документах, що стосуються гаражного приміщення № НОМЕР_1 у гаражного кооперативу «Гудок» на вул. П. Дорошенка, 84-г, м. Рівне, саме їй було виділено місце під забудову гаража як члену даного кооперативу, нею у повному обсязі сплачено пайові внески за гараж, а також усі членські внески, що стверджується прибутковими касовими ордерами за період 2014 - 2017 років. Такі факти були одночасно підтверджені і показаннями свідків. 09 січня 2023 року КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» саме на її ім`я був виготовлений технічний паспорт на даний гараж площею 26, 2 кв м, збудований у 2011 році. 
У контексті наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду про те, що ОСОБА_12 набула усіх прав законного володільця вищезгаданого гаражного приміщення, і факт не вчинення нею дій, спрямованих на державну реєстрацію права власності на нього, за будь-яких обставин не наділяв обвинуваченого ОСОБА_9 правом у заволодінні таким майном, шляхом зловживання своїм службовим становищем. 
І правильність таких висновків суду не спростовується рішенням у цивільній справі за позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_10 про застосування наслідків нікчемності правочину яке, у відповідності до положень кримінального процесуального закону, не створює преюдицію при розгляді матеріалів даного кримінального провадження, як помилково вважає сторона захисту. Також слід доцільним зазначити і про те, що при розгляді цивільного позову не заслуховувались показання вищезгаданих свідків, не досліджувався аналогічний обсяг письмових доказів та судом було взято до уваги надану відповідачем довідку, зазначені у якій відомості, не відповідають дійсності. 
З об`єктивної сторони ст. 191 КК України передбачає три різних форми вчинення злочину: привласнення, розтрата чужого майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем. Їх загальною ознакою є особливе відношення винного до майна, яким він заволодіває. Особа в цих випадках не є сторонньою для майна: воно їй ввірене, перебуває в її віданні, або особа внаслідок службового становища має певні повноваження щодо цього майна. 
Так, ОСОБА_9 , будучи головою гаражного кооперативу «Гудок», починаючи з 06 січня 2019 року та маючи у своєму володінні та користуванні увесь обсяг документів, що стосуються даного кооперативу, серед яких і списки його членів, не міг не бути обізнаним про те, що законним володільцем гаражного приміщення № НОМЕР_1 у даному кооперативі є ОСОБА_12 , а не ОСОБА_14 (анкетні дані якого вигадані), який ніколи не був членом кооперативу «Гудок», оскільки відповідні рішення щодо його членства, зборами кооперативу не приймались, відповідно, він не мав правомочностей щодо розпорядження даним нерухомим майном. З показань бухгалтера ОСОБА_15 установлений судом факт, що використовуючи повноваження служби, ОСОБА_10 приводив дану особу до неї, який у 2019 році сплачував внески за 2017 - 2020 роки. Хоча обвинувачений і заперечує даний факт, однак не брати такі її показання до уваги, як і підстав його оговорювати, судом не установлено.
Також саме завдяки займаній ним посаді, ОСОБА_10 , який отримавши доступ до відповідного обсягу документів, стало відомо про те, що законний володілець гаражного приміщення ОСОБА_12 не зареєструвала право власності на нього, у встановленому законом порядку, що і було використано ним у незаконним цілях, спрямованих на заволодіння даним майном. Вагомим у оцінці зазначеного є і той факт, що ОСОБА_14 , якого перший познайомив із ОСОБА_9 , і який виступив продавцем за договором купівлі - продажу гаража, є особою з вигаданими анкетними даними, оскільки результатами вжитих заходів по встановленню її місцезнаходження, особи, із такими анкетним даними, не знайдено. Також ОСОБА_10 , використовуючи службові повноваження та можливості, пов`язані з займаною ним посадою, склав та видав офіційні документи від імені Кооперативу, які були безпосередньо використані його братом, при реєстрації права власності на гараж.
Діяння, передбачені ст. 191 КК України, є злочинами з матеріальним складом, тобто такими, що передбачають обов`язкове заподіяння потерпілій особі майнової шкоди, яка має чітке вираження у грошовому еквіваленті. 
Згідно висновку експерта № 230131/1 –ЮШ від 03 березня 2023 року, за результатами судової оціночно-будівельної експертизи, ринкова вартість гаражного приміщення № 20, яке знаходиться за адресою: вул. П. Дорошенка, 84-г, м. Рівне, станом на 03 грудня 2019 року становить 147 465 грн, тому саме зазначена сума була заявлена потерпілою ОСОБА_12 у цивільному позові до відповідачів про відшкодування, спричиненої їй майнової шкоди. 
Окрім того, в контексті досліджених у судовому засіданні доказів у їх сукупності, колегія суддів стверджує, що суд дійшов законного та обґрунтованого висновку, що кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 191 КК України вчинено за попередньою змовою групою осіб. 
Так, судом достеменно установлено, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і невстановлена досудовим розслідуванням особа, з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_14 », діяли у власних інтересах, з корисливих мотивів, їх протиправні дії були чіткими та узгодженими, мали виключно єдиний намір - заволодіти гаражем № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , яким на законних підставах володіли та користувались інші особи. 
Так, ОСОБА_9 використав службові повноваження щодо складання та видачі офіційних документів від імені Кооперативу, на виконання злочинного плану його рідний брат - ОСОБА_10 виступив пособником у вчиненні даного кримінального правопорушення, а саме покупцем гаража у невстановленої досудовим розслідуванням особи з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_14 », та на підставі виданих ОСОБА_9 документів про членство в Кооперативі, оформив право власності на гараж на своє ім’я. Тоді як невстановлена досудовим розслідуванням особа з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_14 », сприяв у вчиненні злочину, виступаючи в ролі члена кооперативу, який ніби на законних підставах володів та користувався гаражем № 20 а, у подальшому, продав гараж ОСОБА_10 на підставі фіктивного договору.
Дії співучасників були взаємодоповнюючими, кожен з них спирався на допомогу та сприяння іншого, діяльність кожного з них була спрямована на вчинення одного і того ж злочинного результату, а саме - заволодіння майном потерпілих.
Тому, правильність кваліфікації протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_10 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 191 КК України, як і доведеність винуватості у його вчиненні, сумнівів не викликає. 
Ланцюг вищеописаних обставин вчиненого, безпосередня роль ОСОБА_10 у незаконному заволодінні даним гаражним приміщенням, який особисто займався реєстрацією права власності на нього, не залучаючи для цього будь-яких посередників, «поза розумним сумнівом» підтверджує факт вчинення ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. 
Попри доводи потерпілої сторони, виходячи із аналізу сукупності показань свідків, колегія суддів також погоджується із висновком судді першої інстанції про недоведеність органом досудового розслідування участі обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Те, що останній відкривав гараж для його огляду особі, яка виготовляла технічну документацію на нього, є очевидно недостатнім для звинувачень у вчиненні такого злочину. 
Виходячи із доводів апеляційних скарг учасників судового провадження, колегією суддів не установлено підстав для виправдання обвинувачених або ж, навпаки, їх засудження за відповідними статтями, виходячи із змісту пред`явленого обвинувачення та вироку суду. 
Оцінюючи доводи прокурора, потерпілої сторони та захисника в частині невідповідності призначеного обвинуваченим покарання ступеню тяжкості вчинених ними злочинів та особам обвинувачених, унаслідок м`якості та суворості, колегія суддів зазначає про таке. 
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. 
Так, призначаючи обвинуваченим ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 185 КК України та ОСОБА_10 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 191 КК України покарання, судом із достатньою повнотою ураховано ступінь тяжкості вчинених ними кримінальних правопорушень (злочинів), дані про осіб обвинувачених, які у відповідності до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких, а також ступінь тяжкості тих злочинів, за вчинення яких їх звільнено від покарання на підставі ст. 49 КК України. Окрему увагу акцентовано судом на тому, що злочин, передбачений ч. 3 ст. 191 КК України, у відповідності до примітки ст. 45 КК України, є корупційним, оскільки вчинений з використанням ОСОБА_9 службового становища. Жоден із обвинувачених винуватість у вчиненому, за усім обсягом пред`явленого їм обвинувачення, не визнав, відповідно, у вчиненого вони не розкаялись, завдані неправомірними діями потерпілим збитки не відшкодували. Такої своєї позиції не змінили і при розгляді даної справи у апеляційному суді. Раніше не судимі, до кримінальної відповідальності притягуються вперше. На обліку у лікарів наркологів та психіатрів не перебувають. Відомості про їх неможливість відбувати покарання у місцях позбавлення волі за станом здоров`я або з інших причин, відсутні Відповідно, судом цілком підставно не установлено обставин, які пом`якшують або обтяжують їх покарання. 
Відтак, колегія суддів погоджується із видами та розмірами обраних судом покарань обвинуваченому ОСОБА_29 , передбачених ч. 3 ст. 191 та ч. 3 ст. 185 КК України, призначеного йому остаточного до відбуття покарання, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суровим та додаткового, що пов`язане із позбавлення його права обіймати посади та займатись чітко окресленими видами діяльності, тому не вважає таке покарання надто суворим чи м’яким.
Проте, змістом положень ч. 3 ст. 61 КК України визначено, що обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової військової служби та осіб з інвалідністю першої і другої групи. 
Обвинувачений ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У відповідності до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виключно законами про пенсійне забезпечення забезпечення визначається, крім іншого, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат. 
Статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що право на пенсію за віком мають чоловіки – після досягнення 60 років і при стажі роботі не менше 25 років.
На момент ухвалення вироку – 03 листопада 2025 року, обвинувачений ОСОБА_10 досяг пенсійного віку, оскільки йому виповнилось 61 рік та 6 місяців, відтак, призначене йому судом покарання у виді обмеження волі, не відповідає вищенаведеним вимогам закону України про кримінальну відповідальність, тому вирок суду, у цій його частині, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 409 КК України, підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового вироку, яким обвинуваченому ОСОБА_10 , з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), даних про його особу, відсутності обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, колегією суддів призначається основне покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, визначеному санкцією даної статті, з позбавленням його права обіймати посади та займатися певними видами діяльності.
Не убачаються спроможними і доводи апеляційних скарг сторони захисту в частині помилковості вирішення судом заявленого потерпілою ОСОБА_12 цивільного позову про відшкодування майнової та моральної шкоди, спричинених незаконними діями відповідачів. 
Як зазначено вище, вартість гаражного приміщення визначена експертним висновком, про спричинення їй моральної шкоди, що виразилась у порушенні її звичного способу життя яка, починаючи з 2019 року, була позбавлена можливості користуватись, як законний володілець нерухомим майном, а саме гаражним приміщенням, у вироку суду міститься належне обґрунтування. Сам розмір шкоди відповідає вимогам достатності, розумності та справедливості, і не є таким, що призвів до її збагачення. Тому, підстав для зміни чи скасування рішення у цій його частині, колегією суддів, не установлено.
Таким чином, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 підлягають залишенню без задоволення, а апеляційні скарги прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_11 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_12 – частковому задоволенню. Вирок суду першої інстанції, відповідно, в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_10 покарання скасуванню з ухваленням у цій його частині нового вироку. 
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд, 
У Х В А Л И В
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення, а апеляційні скарги прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_11 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_12 – задовольнити частково.
Вирок Рівненського міського суду Волинської області від 03 листопада 2025 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_10 в частині призначеного йому за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 191 КК України покарання скасувати.
Ухвалити в цій частині новий вирок, яким обвинуваченому ОСОБА_10  призначити за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 191 КК України покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади та займатися діяльністю, пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади та місцевого самоврядування, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності строком на 1 (один) рік.
Початок строку відбуття основного покарання обвинуваченому ОСОБА_10 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
В іншій частині вирок суду – залишити без зміни. 
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.
Касаційна скарга на вирок може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.
Суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Головуючий

Судді: