Справа № 344/23712/25
Провадження № 2/344/2716/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
22 квітня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої Кіндратишин Л.Р.,
за участю:секретаря судового засідання Семенюка А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Суперіум» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
31.12.2025 згідно дати реєстрації представник позивача звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської з позовом до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором №P25.00106.003692880 від 21.02.2018 у сумі 109554,99 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом, 46949,93 грн., заборгованості за відсотками 3111,28 грн., заборгованості за комісією 59493,78 грн., та судового збору.
В обґрунтування позову зазначено, що 21.02.2018 між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір кредиту №P25.00106.003692880, відповідно до умов якого Банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 48033 грн..
Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, натомість позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість станом на 15.11.2023 у розмірі 109554,99 грн.
15.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» укладено договір факторингу № 15/11/23, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» право вимоги до боржників у тому числі і за кредитним договором №P25.00106.003692880.
Позивачем не перераховувався вказаний розмір заборгованості по тілу, процентам та комісіям, оскільки вказаний в Реєстрі боржників розмір заборгованості нарахований первісним кредитором до моменту передачі права вимоги, станом на 15.11.2023 заборгованість за кредитним договором становить 109554,99 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та судовий збір (а.с. 1-6).
31.12.2025 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано судді Кіндратишин Л.Р. (а.с. 36-37).
05.01.2026 - відкрито провадження, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін (а.с. 41-42).
24.03.2026 ухвалою суду витребувано докази (а.с. 60-61).
30.03.2026 на виконання ухвали надано витребувану інформацію (а.с. 65-71).
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позові зазначив, здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач повторно у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена відповідно до вимог закону, в тому числі через сайт «Судова влада». Правом на подання відзиву не скористалася. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавала.
За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання.
Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 21.04.2026 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.
Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 21.02.2018 між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №P25.00106.003692880.
Згідно п.1.1. Договору банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 48033 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) і комісіями згідно з умовами цього Договору.
Відповідно до п. 1.2. Договору передбачено, що банк надає кредит у день підписання даного. Договору строком на 60 місяців. Датою видачі кредиту, є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок, надалі по тексту - «БПР» (при видачі кредиту у готівковій формі).
Згідно з п.1.3.Договору за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 1,99 % річних.
Відповідно до п. 1.4. Договору за обслуговування кредиту Банком, що включає в себе: - надання інформації по рахункам Позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в Контакт-центрі, шляхом направлення СМС-повідомленнь щодо суми платежу за цим Договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості тощо; - надання інформації за рахункам Позичальника з використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти Позичальника; - опрацювання запитів Позичальника, що направленні Банку Позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо.
У п.6.1. Договору міститься графік щомісячних внесків за кредитним договором, у якому сторони погодили термін надання кредиту з 21.03.2018 до 21.02.2023, щомісячну сплату процентів та комісії (а.с. 24-25).
21.02.2018 між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 підписано заяву на приєднання до договору добровільного страхування життя №ПБ130800 від 23.05.2014. (а.с. 29 зворот).
15.11.2023 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Суперіум» (Фактор) було укладено Договір факторингу № 15/11/23 (а.с. 10-16).
Згідно з п. 2.1. цього договору, Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах визначених цим договором.
Відповідно до п. 2.2. права вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед Клієнтом, та визначені в друкованому Реєстрі Боржників (Додаток №2), що підписується Сторонами в день укладання цього Договору та в Реєстрі Боржників в електронному вигляді (Додаток № 1) .
Згідно з витягом з Друкованого реєстру Боржників до Договору факторингу №15/11/23 від 15.11.2023 ТОВ «ФК «Суперіум» набуло право вимоги за кредитним договором №P25.00106.003692880 від 21.02.2018 в розмірі 109554,99 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом 46949,93 грн., заборгованості за відсотками 3111,28 грн., заборгованості за комісією 59493,78 грн., відсоткова ставка 1,99 (а.с.21).
Відповідно до довідки за заборгованістю боржника ОСОБА_1 ТОВ «ФК «Суперіум», заборгованість за кредитним договором №P25.00106.003692880 від 21.02.2018 становить 109554,99 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом 46949,93 грн., заборгованості за відсотками 3111,28 грн., заборгованості за комісією 59493,78 грн., кількість днів прострочення 1972 (а.с. 20). 
Згідно з розрахунком заборгованості за договором №P25.00106.003692880, ОСОБА_1 , наданого АТ «Ідея Банк», сума кредиту 48033 грн., строк дії договору з 21.02.2018 по 21.02.2023, процентна ставка з 21.02.2018 по 26.09.2021 - 1,99%, з 27.09.2021 по 21.02.2023 - 0,00%; загальна заборгованість 109554,99 грн., з якої: прострочений основний борг - 46949,93 грн., прострочені проценти - 3111,28 грн., прострочена плата за обслуговування кредиту - 59493,78 грн. (а.с. 68-70).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Оскільки предметом судового розгляду є спір про стягнення із відповідача на користь ТОВ «ФК «Суперіум» заборгованості за кредитним договором, а договір факторингу відповідачем не оспорювався, в даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину вищезазначеного договору у цій справі (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (ст. 629 ЦК України).
За таких обставин, у позивача, як нового кредитора, який набув право вимоги в межах сум зазначених у договорах, наявне право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за вказаними кредитними договорами.
Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У п. 1 ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до п. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У п. 1 ст. 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Статтями 1048, 1050 ЦК України встановлено, що у випадку встановлення договором обов`язку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів.
Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов`язання, за змістом якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Виходячи з вищенаведених положень чинного законодавства та встановлених обставин справи вбачається, що між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 21.02.2018 укладено Договір кредиту №P25.00106.003692880.
Відповідач не виконувала належним чином взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість за даним кредитним договором.
Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № №P25.00106.003692880 від 21.02.2018 в сумі 50061,21 грн., яка складається із заборгованості за основним боргом 46949,93 грн., заборгованості за відсотками 3111,28 грн.
Щодо частини позовної вимоги про стягнення заборгованості по оплаті за заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями за кредитним договором №P25.00106.003692880 від 21.02.2018 – 59493,78 грн., в цій частині вимога не підлягає задоволенню виходячи із наступного:
На спірні правовідносини за цим договором поширюється дія Закону України «Про споживче кредитування», адже за договором позичальнику надано споживчий кредит та такий укладено зі строком погашення кредиту більше одного місяця.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» (далі Закон) загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 цього Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Законом передбачено право фінансової установи встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року (справа № 202/5330/19) у кредитному договір не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлено щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин умова кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемною відповідно до ч. 1 ст. 11 цього Закону.
Суд звертає увагу, що у договорах не вказано за які саме послуги позивач встановив комісію.
Умови самого договору не містять переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які позивачем встановлена комісія за обслуговування кредиту.
Ураховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і їх погодження із споживачем при укладенні договору, а тому обов`язок позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемним відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Зазначені правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14 вересня 2022 року (справа № 755/11636/21) та від 16 листопада 2022 року (справа № 755/9486/21).
Аналізуючи умови договору, суд прийшов до переконання про те, що позивачем не подано доказів у відповідності до ст. ст. 76-80 ЦПК України, які б підтверджували, які саме послуги надаються відповідачеві за котрі необхідно здійснювати сплату комісії в сумі 59493,78 грн. за кредитним договором №P25.00106.003692880 від 21.02.2018, а відтак суд прийшов до переконання що у цій частині позовних вимог слід відмовити за недоведеністю.
Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8 %, що становить 2422,40 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1106,92 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 247, 259, 263, 265, 268, 273, 280-285, 354-355 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Суперіум» заборгованість за кредитним договором № №P25.00106.003692880 від 21.02.2018 в сумі 50 061 ( п`ятдесят тисяч шістдесят одну) гривню 21 копійку, з якої: 46 949 ( сорок шість тисяч дев`ятсот сорок дев`ять) гривень 93 копійки заборгованість за основним боргом, 3 111 ( три тисячі сто одинадцять) гривень 28 копійок заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками.
У задоволенні іншої частини вимог-відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1  в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Суперіум» 1 106 ( одну тисячу сто шість) гривень 92 копійки судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування учасників справи :
Позивач : Товариство з обмеженою відповідальністю ««Фінансова Компанія «Суперіум», Вознесенський узвіз, будинок 23-А, нежитлове приміщення №35А, м. Київ, ЄДРПОУ: 42024152;
Відповідач : ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повне рішення складено: 22.04.2026.
Суддя
Івано-Франківського міського суду     Кіндратишин Л.Р.