Справа № 724/107/26 	
Провадження № 2-о/724/52/26	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

24 березня 2026 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.,
за участі секретаря судового засідання: Лазарюк О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин Чернівецької області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Головне управління ДПС у Чернівецькій області про встановлення факту родинних відносин,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області із заявою про встановлення факту родинних відносин.
В обґрунтування заяви зазначає, що вона має намір подарувати квартиру, яка належить їй на праві особистої приватної власності, та знаходиться в АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 , яка є її онукою - донькою її доньки ОСОБА_4 та скористатися при цьому нормами ст. 174 Податкового Кодексу України, згідно до яких об`єкти спадщини та дарування у вигляді нерухомого майна членами першого та другого ступеня споріднення оподатковуються за нульовою ставкою. 
При зверненні до нотаріуса з`ясувалося, що він не може посвідчити договір дарування за нульовою ставкою оподаткування через виявлені розбіжності в написанні прізвища та імені заявниці в її особистих документах з їх написанням в особистих документах її доньки ОСОБА_5 , яка є матір`ю ОСОБА_2 , через що ОСОБА_1 не може підтвердити нотаріусу свої родинні стосунки з ОСОБА_2 як між бабою та онукою, тобто існування між ними другого ступеню споріднення.
Заявник вказує, що встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , як між бабою та онукою, має для неї юридичне значення, оскільки від нього залежить отримання права на укладення договору дарування із застосуванням при укладенні правочину нульової ставки оподаткування, а встановити ступінь спорідненості між ними в позасудовому порядку неможливо.
Враховуючи вищевикладене, просить суд встановити факт, що факт родинних відносин між фізичними особами, а саме, що ОСОБА_6 , уродженка і мешканка села Долиняни Дністровського (раніше Хотинського) району Чернівецької області, і ОСОБА_7 , уродженка села Долиняни Хотинського (тепер Дністровського) району Чернівецької області, мешканка міста Чернівці, перебувають між собою у родинних відносинах як баба та онука.
Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 17 лютого 2026 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження.
Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, викладені обставини підтверджує та просить задовольнити заяву і встановити факт родинних відносин.
Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить задовольнити заяву та встановити факт перебування у родинних відносинах як баба та онука.
Представник заінтересованої особи Головного управління ДПС у Чернівецькій області Долотко М.М. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.
Так, судом встановлено, що згідно копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Хотинським РВ УМВС України в Чернівецькій області 27.06.1997 року, прізвище, ім`я та по батькові заявника вказано ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Долиняни Хотинського району Чернівецької області.
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 17.07.1962 року, виданого Хотинським районним ДРАЦС в Чернівецькій області, яке складено російською мовою, ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Долиняни Хотинського району Чернівецької області. Батьком є « ОСОБА_9 », мати – « ОСОБА_10 ».
Згідно копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 04.08.1968 року, виданого Долинянським виконкомом Хотинського району Чернівецької області, яке складено російською мовою, ОСОБА_11 та ОСОБА_8 уклали шлюб, після реєстрації якого прізвище дружини змінено з « ОСОБА_12 » на « ОСОБА_13 ».
З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 21.01.1972 року та виданого повторно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 22.09.2020 року, вбачається, що батьками ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_11 та ОСОБА_15 .
Рішенням Хотинського районного суду від 04 квітня 1996 року, яке набрало законної сили 16 квітня 1996 року, у цивільній справі № 2-173/1996 р. було встановлено факт приналежності ОСОБА_1 заповіту від імені ОСОБА_10 – матері на ім`я ОСОБА_15 , який було посвідчено 10 лютого 1986 року виконкомом Долинянської сільської Ради народних депутатів Хотинського району. У рішенні також, зокрема, судом встановлено, що « ОСОБА_16 » у селі називали « ІНФОРМАЦІЯ_3 » або « ОСОБА_17 ».
Відповідно до копії повторно виданого свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 від 22.09.2020 року, ОСОБА_18 та ОСОБА_14 23.01.1992 року уклали шлюб, після реєстрації якого прізвище дружини змінено з « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_19 ».
Згідно копії повторно виданого свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 20.11.2025 року, ОСОБА_20 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батьком є « ОСОБА_18 », мати – « ОСОБА_5 ».
З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_8 від 09.09.2011 року вбачається, що ОСОБА_21 та ОСОБА_20 09.09.2011 року уклали шлюб, після реєстрації якого прізвище дружини змінено з « ОСОБА_19 » на « ОСОБА_22 ». 
Згідно копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_9 , виданого Хотинським РВ УМВС України в Чернівецькій області 21.09.2011 року, прізвище, ім`я та по батькові заінтересованої особи вказано ОСОБА_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження: с. Долиняни Хотинського району Чернівецької області.
ОСОБА_1 являється власницею квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 12.09.2025 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Войціховським Андрієм Васильовичем та зареєстрованого в реєстрі за № 4375, та витягом з Державного реєстру речових прав № 443316748 від 12.09.2025 р. 
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частинах першій та другій статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно з п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.
Зі змісту роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вбачається, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про прав.
Разом з тим, суд звертає увагу, що згідно Постанови Верховного Суду України від 18.01.2024 року у справі №560/17953/21, встановлено, що перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Зокрема, згідно з пунктом 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. 
Так, статтею 19 ЦПК України визначені справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів. У частині першій цієї статті встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. У частині сьомій вказаної статті регламентовано, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
– факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
– встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
– заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);
– чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Відповідно до п. 1.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його в адміністративному та/або судовому порядку.
Відповідно до п. 2.6. вказаних Правил, разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.
Тобто за змістом зазначених норм, суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів. І тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження.
Таким чином, виходячи з аналізу вказаних норм, у справах даної категорії, разом із заявою про встановлення факту родинних відносин, заявник повинен подати суду докази на підтвердження відмови про внесення відповідних виправлень у документ, що підтверджує вказаний факт, видану органом, що видав цей документ та докази того, що встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, і це не пов`язано із спором про право.
Підтвердження родинних відносин між живими фізичними особами здійснюється іншим шляхом, в залежності від виниклих обставин, зокрема можливо шляхом звернення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про внесення змін до актового запису про народження або до органу міграційної служби для одержання нового паспортного документу, оскільки за життя будь-який громадянин не позбавлений права уточнити правильність написання свого прізвища, ім`я, по батькові.
Разом з тим, заявник просить встановити факт родинних відносин між нею та її онукою, яка не позбавлена як правоздатності, так і дієздатності, а доказів того, що вони зверталися до вищевказаних органів з питання внесення відповідних змін до документів, що підтверджують їх родинні відносини і внесення таких змін об`єктивно неможливо, заявником не надано.
Крім того, можливість встановлення судом будь-якого юридичного факту, у тому числі і родинних відносин, законодавець пов`язує з настанням для заявника певних юридичних наслідків.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.
Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.
Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29 листопада 2021 року у справі № 953/17730/19.
Звернення до суду із даною заявою обґрунтовано заявником тим, що вона має намір подарувати заінтересованій особі ОСОБА_2 нерухоме майно, однак, без встановлення факту родинних відносин між ними, заінтересована особа, як обдарована сторона у майбутньому повинна буде сплатити податок згідно вимог Податкового кодексу України. У випадку ж встановлення даного факту судом, ОСОБА_2 буде звільнена від сплати такого податку.
Суд зазначає, що з урахуванням приписів частини другої статті 315 ЦПК України від встановлення юридичного факту, а саме факту родинних відносин між заявником та заінтересованою особою з підстав, з яких заявник звернулася до суду із даною заявою, не залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав заявника, оскільки права на укладення правочину заявник не позбавлена, а така підстава, як звільнення заінтересованої особи від оподаткування, передбаченого положеннями Податкового кодексу України, при укладенні правочинів у відповідних випадках не може бути безумовною підставою для встановлення факту родинних відносин судом.
Схожі за змістом висновки виклав і Верховний Суд у постанові від 26 січня 2022 року у справі № 282/976/20 (провадження № 61-6131св21).
Відповідно до частин 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Заявником не надані суду докази і такі не встановлені судом, які б вказували, що заявник не має змоги підтвердити факт родинних відносин із онукою, в позасудовому порядку, нотаріусу при укладенні договору дарування. 
За таких обставин, дослідивши зібрані в справі докази, суд дійшов висновку, що оскільки заявником не доведено, що встановлення факту родинних відносин між нею та ОСОБА_2 неможливо в позасудовому порядку, а також, що даний факт має для заявника юридичне значення, та не надано жодних доказів, які б підтверджували наявність обставин, що перешкоджають їй скористатись своїм правом на розпорядженням її майном, а саме укласти договір дарування на ім`я ОСОБА_2 та необхідність встановлення для цього певних юридичних фактів, зокрема, факт родинних відносин, а тому правові підстави для встановлення вказаного факту відсутні.
За вказаних обставин у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 81, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315, 316, 318, 319, 354 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Головне управління ДПС у Чернівецькій області про встановлення факту родинних відносин – відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через Хотинський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 24.03.2026 року.

Суддя: 	Олександр Георгійович ЄФТЕНЬЄВ