ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
26.02.2026	Справа № 910/14249/25	
за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «УСГ» 
до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ГАРДІАН» 
про стягнення 65 588, 91 грн,
Суддя Зеленіна Н.І.
Без виклику представників сторін.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Приватне акціонерне товариство «Страхова група «УСГ» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ГАРДІАН» про стягнення 65 588, 91 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.01.2023 внаслідок ДТП, винним у якій визнано водія ТЗ «MAN TGX 18.440» (застрахованого Відповідачем за полісом ОСЦПВ № ЕР-210872275), Позивач на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0108-04 виплатив потерпілому страхове відшкодування у розмірі 152 364 грн, а тому до Позивача в порядку суброгації (ст. 993 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України «Про страхування») перейшло право вимоги до Відповідача як страховика цивільно-правової відповідальності особи, винної у заподіянні шкоди. Оскільки Відповідач сплатив лише 86 775,09 грн, Позивач просить стягнути залишок 65 588,91 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у матеріалах справи документами.
Через діловодство суду 10.12.2025 від Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ГАРДІАН» надійшов відзив, який мотивовано тим, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV (у редакції, чинній на момент ДТП 10.01.2023), оскільки договір ОСЦПВ № ЕР-210872275 укладено у 2022 році (абз. 6 п. 6 розділу VI Закону № 3720-IX).
Відповідач заперечує розмір позовних вимог, оскільки відповідно до ст. 29 Закону № 1961-IV страхове відшкодування за пошкодження транспортного засобу розраховується з урахуванням фізичного зносу, визначеного у порядку, встановленому Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (п. 8.3, 7.41). Транспортний засіб потерпілого 1998 року випуску (25 років експлуатації) підпадає під коефіцієнт фізичного зносу 0,7 (70 %) на вартість запчастин, а тому згідно розрахунку здійсненого відповідно до Методики вартість ремонту зі зносом становить 92 115 грн. 
За доводами відповідача кінцева сума до сплати має становити суму у розмірі 88 915 грн за мінусом франшизи 3 200 грн, а відтак заявлена Позивачем сума 65 588,91 грн без застосування зносу є незаконною та необґрунтованою.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,
ВСТАНОВИВ:
10 січня 2023 року о 13:35 год. на перехресті доріг вул. Степова та вул. Аерофлотська в смт. Нововоронцовка Херсонської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «MAN TGX 18.440» (д.н.з. НОМЕР_1 ), яким керував ОСОБА_1 , та автомобіля «DAF GINAF» (д.н.з. НОМЕР_2 ) з причепом.
Постановою Теплодарського міського суду Одеської області від 06 квітня 2023 року у справі № 516/62/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника ТЗ «MAN TGX 18.440» була застрахована у Відповідача (ТДВ «Страхова компанія «ГАРДІАН») за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-210872275 (укладено у 2022 році). Страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 160 000 грн, франшиза - 3 200 грн. Договір забезпечував цивільно-правову відповідальність будь-якої особи, яка правомірно володіє ТЗ.
Транспортний засіб потерпілого «DAF GINAF» (д.н.з. BGLD74, рік першої реєстрації - 1998) був застрахований у Позивача (ПАТ «Страхова компанія «УСГ») за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0108-04 від 28 жовтня 2022 року (з додатком від тієї ж дати та додатковим договором № 5 від 28 грудня 2022 року). Страхувальник - Благодійний фонд «Лікарі без кордонів-Бельгія».
Позивач, визнавши пошкодження страховим випадком, виплатив страхове відшкодування у розмірі 152 364 грн (повна вартість ремонту за рахунком №31012023/5 від 17.02.2023) на підставі акта огляду від 12.01.2023, ремонтної калькуляції № ССКА-00000 від 16.02.2023, страхового акта № ССКА-8696 від 21.02.2023, розрахунку страхового відшкодування від 21.02.2023 та платіжної інструкції № 42368 від 23.02.2023.
Позивач звернувся до Відповідача з досудовою вимогою (вих. № 11/21470 від 27.02.2023) про виплату повної суми виплаченого відшкодування (152 364 грн).
Відповідач, керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV (чинним на момент ДТП та укладення договору ОСЦПВ), замовив консультацію № 13-D/12/39, за якою ринкова вартість ТЗ становила 890 040,96 грн, коефіцієнт фізичного зносу - 0,7 (70 %), вартість ремонту зі зносом без ПДВ - 89 975,09 грн. Після вирахування франшизи 3 200 грн Відповідач виплатив Позивачу 86 775,09 грн (платіжна інструкція № 169471 від 31.03.2023).
Позивач, вважаючи суму недостатньою, звернувся до суду з позовом про стягнення різниці 65 588,91 грн (152 364 грн - 86 775,09 грн).
Відповідач заперечує проти позову в повному обсязі, посилаючись на обов`язковість застосування коефіцієнта фізичного зносу 0,7 (п. 7.41 Методики товарознавчої експертизи та оцінки КТЗ, затвердженої наказом Мін`юсту та ФДМУ від 24.11.2003 № 142/5/2092 у ред. 24.07.2009) до вартості запчастин для ТЗ зі строком експлуатації понад 12 років (ТЗ 1998 р.в. - 25 років на момент ДТП). За розрахунком Відповідача максимальна сума відшкодування становить 88 915 грн (92 115 грн зі зносом - 3 200 грн франшиза), з яких вже сплачено 86 775,09 грн, тобто можлива доплата не перевищує 2 139,91 грн. 
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд зазначає наступне.
За змістом статті 980 ЦК України, статті 4 Закону України "Про страхування" залежно від предмета договору страхування може бути особистим, майновим, а також страхуванням відповідальності.
Згідно з положеннями статті 999 ЦК України і статей 6, 7 Закону України "Про страхування" за вольовою ознакою страхування може бути добровільним і обов`язковим, тому кожен вид страхування має свої особливості правового регулювання.
Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Отже, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.
Станом на час настання страхового випадку (ДТП) цивільно-правову відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП, застраховано відповідачем на підставі полісу серії ЕР-210872275 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Згідно з пунктом 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Аналогічну позицію викладено в статті 9 Закону України «Про страхування».
За даними полісу серії ЕР-210872275 розмір франшизи становить 3 200 грн., що вирахувана відповідачем при визначенні суми страхового відшкодування.
Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
У постанові від 06.07.2018 у справі №924/675/17 Верховним Судом викладено правовий висновок про те, що принципу інституту відшкодування шкоди притаманне повне відшкодування завданої шкоди. Цей принцип означає, що обсяг обов`язку відшкодувати шкоду визначається розміром цієї шкоди. З огляду на це, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, необхідно виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової авто-товарознавчої експертизи або відповідними документами щодо понесення витрат на ремонт. Звіт про оцінку - лише попередній оціночний документ, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення майна, а реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, наведених для відновлення пошкодженої речі.
Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 911/482/17 та від 03.07.2019 у справі № 910/12722/18.
Так, позивач наголошував, що рахунок № 31012023/5 від 17.02.2023 є належним доказом встановленої вартості відновлювального ремонту автомобіля, за яким повна вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу марки «DAF GINAF», державний номер НОМЕР_2 , становила 152 364 грн., а також посилався на інші документи (ремонтну калькуляцію № ССКА-00000 від 16.02.2023, страховий акт № ССКА-8696 від 21.02.2023 тощо), які, на його думку, не підлягають сумніву.
При цьому позивач посилався на умови укладеного з відповідачем договору про порядок взаємного врегулювання вимог (якщо такий договір існує між сторонами), у пункті, аналогічному 3.1.1, якого погоджено, що відповідна калькуляція вартості відновлювального ремонту автомобіля, зроблена на підставі документів СТО або рахунків, не може ставитися під сумнів за умови її правомірного використання.
Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (далі - Методика), затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092).
Відповідно до пункту 7.38 Методики значення Ез (коефіцієнт фізичного зносу) приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 7 років - для інших легкових КТЗ.
Пунктом 7.39 Методики визначено, що винятками стосовно використання зазначених вимог є: а) КТЗ експлуатується в інтенсивному режимі (фактичний середньорічний пробіг щонайменше вдвічі більший за середньорічний нормативний); б) складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонтом (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень); в) складові частини каркасу кузова, оперення кузова, кабіни та рами мають наскрізну корозію, що призвело до зниження витривалості і міцності матеріалу виготовлення цієї складової частини (складових частин) КТЗ; г) складові частини кузова, кабіни, рами КТЗ мають пошкодження у вигляді деформації, за винятком таких, що підпадають під визначення експлуатаційних пошкоджень відповідно до пункту 1.6 розділу I цієї Методики; ґ) КТЗ експлуатувався в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4 до цієї Методики.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «DAF GINAF», державний номер НОМЕР_2 , автомобіль 1998 року випуску.
У пункті 7.41 Методики значення коефіцієнта фізичного зносу, який підлягає усуненню, не може перевищувати 0,7. Для складників КТЗ зі строком експлуатації понад 12 років значення ЕЗ приймається рівним 0,7. Для КТЗ зі строком експлуатації понад 12 років у випадку виконання капітального ремонту КТЗ впродовж двох років до дати оцінки ЕЗ підлягає розрахунку за формулою (13) і його значення приймають не менше 0,5.
Як слідує з консультації №13-D/12/39 про визначення вартості матеріального збитку, складеної на замовлення відповідача, вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «DAF GINAF», д.н.з. НОМЕР_2 , 1998 року випуску, становить 99 495,21 грн. (з урахуванням ПДВ), коефіцієнт фізичного зносу становить 0,7. При визначенні коефіцієнту фізичного зносу враховано, зокрема, дату виробництва транспортного засобу, відсоток коригування середньої ринкової вартості по пробігу, процентний показник додаткового зменшення процентного показника ринкової вартості (пошкодження корозією). Вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу визначено за формулою: Свпрз = Ср + См + Сс Ч (1 - Ез) = 42 374,45 + 7 965,27 + 163 851,64 Ч (1 - 0,7) = 99 495,21 грн. (з урахуванням ПДВ).
Отже, суд вважає надану відповідачем консультацію №13-D/12/39 належним та достатнім доказом для визначення розміру шкоди, зважаючи на наявність підстав для застосування коефіцієнту фізичного зносу 0,7.
При цьому, позивач посилався на рахунки та калькуляції без застосування зносу, однак у даному випадку фактичні обставини свідчать про необхідність застосування коефіцієнту фізичного зносу при визначенні суми страхового відшкодування.
Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.
Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 р. у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 р. у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 р. у справі № 902/761/18 та від 04.12.2019 р. у справі № 917/2101/17).
За положеннями ч. 2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплати зменшується на визначену суму податку, лише в тому разі якщо виплата здійснюється на рахунок потерпілої особи.
Як установлено судом вище, виплата позивачем страхового відшкодування здійснена на рахунок страхувальника відповідно до платіжної інструкції від 23.02.2023 № 42368.
Ураховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про те, що сума страхового відшкодування, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, становить 89 975,09 грн. (без ПДВ), з якої відповідачем правомірно сплачено 86 775,09 грн. (89 975,09 грн. - 3 200 грн. франшиза).
Розрахунок виконано відповідно до консультації № 13-D/12/39, складеної на замовлення відповідача, де: вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу без ПДВ визначено за формулою п. 8.3 Методики: Свпрз = Ср + См + Сс Ч (1 - Ез) = 42 374,45 грн. (вартість робіт) + 7 965,27 грн. (вартість матеріалів) + 163 851,64 грн. Ч (1 - 0,7) = 89 975,09 грн. (без ПДВ); коефіцієнт фізичного зносу Ез = 0,7 застосовано до вартості замінюваних деталей (Сс) відповідно до п. 7.41 Методики, оскільки строк експлуатації ТЗ «DAF GINAF» (1998 р.в.) на момент ДТП перевищує 12 років; після вирахування франшизи 3 200 грн. отримано суму 86 775,09 грн., яку відповідач сплатив платіжною інструкцією № 169471 від 31.03.2023.
Таким чином, позовна вимога про стягнення 65 588,91 грн. страхового відшкодування (різниця між повною вартістю ремонту без зносу 152 364 грн. та сплаченими 86 775,09 грн.) задоволенню не підлягає, оскільки позивач не застосував обов`язковий коефіцієнт фізичного зносу 0,7, що суперечить імперативним вимогам ст. 29 Закону № 1961-IV та п. 7.41 Методики.
Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача та йому не відшкодовуються.
Керуючись статтями 129, 233, 237, 238, 240, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1. Відмовити в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова група «УСГ» до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ГАРДІАН» про стягнення 65 588, 91 грн.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.
Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Зеленіна