Справа № 642/4155/25
Провадження № 1-кп/642/188/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року        м. Харків

Холодногірський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12025221220000588 по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, азербайджанця, громадянина України, із повною середньою освітою, не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично мешкає : АДРЕСА_2 
раніше судимого: 11.09.2024 р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 309 КК України до обмеження волі на строк - 1 (один) рік, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком - 1 (один) рік,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 361 КК України,
встановив:

У вересні 2024 р., точну дату та час в ході судового розгляду не встановлено, ОСОБА_5 на тролейбусній зупинці за адресою: АДРЕСА_3 , познайомився зі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким у них склалися товариські стосунки. 
У січні 2025 р., точну дату та час в ході судового розгляду не встановлено, перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_5 попрохав ОСОБА_6 надати дистанційний доступ до його облікового запису застосунку « ІНФОРМАЦІЯ_3 » через свій мобільний телефон Samsung Galaxy J2 для виводу на його банківську картку виграшу з онлайн- казино, в свою чергу ОСОБА_6 погодився та надав йому реквізити свого банківського рахунку АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », за яким відкриті картки: для виплат № НОМЕР_1 та універсальна № НОМЕР_2 , з CVV- кодами та паролями від них, після чого, ОСОБА_5 завантажив на свій телефон Samsung Galaxy J2 застосунок « ІНФОРМАЦІЯ_3 », створив обліковий запис на ім`я ОСОБА_6 , зазначивши свій номер телефону НОМЕР_3 , в якості фінансового, створив пароль та авторизувався в ньому, після чого відкрив за вказаним рахунком інтернет- картку № НОМЕР_4 та в подальшому використовував вказані картки для власних потреб, всі зазначені дії здійснювалися за згодою потерпілого ОСОБА_6 
17.04.2025, побачивши, що на картку ОСОБА_6 АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » № НОМЕР_1 надійшла пенсія в сумі 4 084 гривні 18 копійок, будучи достеменно обізнаним про введення військового стану по всій території України, згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 (№ 2102-ІХ), відповідно до пункту № 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, який у подальшому продовжено указом Президента України № 259/2022 з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, маючи вільний доступ до мобільного додатку « ІНФОРМАЦІЯ_3 » для дистанційного керування банківськими картками ОСОБА_6 АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », використовуючи свій мобільний телефон Samsung Galaxy J2, зайшов до вказаного додатку, та таємно, маючи єдиний умисел, таємно викрав належні ОСОБА_6 грошові кошти, а саме: 17.04.2025, з карти для виплат № НОМЕР_1 , о 13:11 здійснив переказ на суму 3 900 грн, о 13:27 - на суму 184 грн, та 21.04.2025, о 18:52 - на суму 0, 38 грн на інтернет- картку № НОМЕР_4 . Крім того, 21.04.2025 з універсальної картки № НОМЕР_2 здійснив перекази о 13:13 на суму 6 грн та о 18:51 на суму 0, 34 грн на інтернет- картку № НОМЕР_4 .
Внаслідок своїх протиправних та умисних дій, ОСОБА_5 таємно викрав грошові кошти ОСОБА_6 в сумі 4 090 гривень 72 копійок, якими розпорядився на власний розсуд, а саме переказавши їх на карти своїх знайомих, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, у січні 2025 р., точну дату та час в ході судового розгляду не встановлено, перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_5 попрохав ОСОБА_6 надати дистанційний доступ до його облікового запису застосунку « ІНФОРМАЦІЯ_3 » через свій мобільний телефон Samsung Galaxy J2 для виводу на його банківську картку виграшу з онлайн-казино, в свою чергу ОСОБА_6 погодився та надав йому реквізити свого банківського рахунку АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », за яким відкриті картки: для виплат № НОМЕР_1 та універсальна № НОМЕР_2 , з CVV-кодами та паролями від них, після чого, ОСОБА_5 завантажив на свій телефон Samsung Galaxy J2 застосунок « ІНФОРМАЦІЯ_3 », створив обліковий запис на ім`я ОСОБА_6 , зазначивши свій номер телефону НОМЕР_3 , в якості фінансового, створив пароль та авторизувався в ньому, після чого відкрив за вказаним рахунком інтернет-картку № НОМЕР_4 та в подальшому використовував вказані картки для власних потреб, всі зазначені дії здійснювалися за згодою потерпілого ОСОБА_6 .
17.04.2025 року ОСОБА_5 , побачивши, що на картку ОСОБА_6 АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » № НОМЕР_1 надійшла пенсія в сумі 4 084 гривні 18 копійок, діючи умисно з метою протиправного збагачення, реалізуючи протиправний умисел, направлений на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, переслідуючи корисливу мету, за допомогою здобутих конфіденційних даних потерпілого ОСОБА_6 , від мобільного застосунку « ІНФОРМАЦІЯ_3 », порушуючи встановлений діючим законодавством України порядок функціонування банківської системи України як складової частини кредитно-фінансової системи держави, будучи обізнаним з користуванням послугами автоматизованих систем віддаленого доступу WEB-банкінгу АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », з подальшою метою незаконного заволодіння грошовими коштами, о 13 год. 11 хв. за допомогою свого мобільного телефону Samsung Galaxy J2, використовуючи відомості, що стали йому відомі, здійснив несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який згідно із Законом України «Про платіжні послуги» є електронним платіжним засобом та системою призначеною для дистанційного керування банківськими рахунками АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно - телекомунікаційних системах» є автоматизованою системою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, самочинно, без дозволу власника, з порушенням вимог ч.2 ст. 11, ч. 1 ст. 21 Закону України «Про інформацію», ст. 3, ч.1 ст. 5 Закону України «Про захист персональних даних», здійснив вхід до особистого кабінету потерпілого ОСОБА_6 , в автоматизовану систему « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в результаті чого отримав повний доступ до банківських карт потерпілого ОСОБА_6 , що призвело до несанкціонованого втручання в роботу автоматизованої системи « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яка належить АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », та отримав інформацію про поточний стан рахунків потерпілого ОСОБА_6 , що відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», є банківською таємницею, а також отримав безпосередній доступ до банківських рахунків потерпілого ОСОБА_6 , та можливості здійснювати банківські операції за ними, а також можливість подальшого отримання адміністративних (державних), фінансових, комерційних та інших послуг у мережі Інтернет від імені потерпілого ОСОБА_6 та здійснив переказ грошових коштів в розмірі 3900 гривень з банківської картки « ІНФОРМАЦІЯ_4 » № НОМЕР_1 , яка належить потерпілому ОСОБА_6 , на інтернет-картку № НОМЕР_4 .
Крім цього 17.04.2025 року о 13 год. 27 хв., діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи протиправний намір на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, з використанням мережі Інтернет здійснив несанкціонований вхід зі свого мобільного телефону Samsung Galaxy J2, до мобільного застосунку « ІНФОРМАЦІЯ_3 » потерпілого ОСОБА_6 , після чого здійснив переказ грошових коштів в розмірі 184 гривні з банківської картки « ІНФОРМАЦІЯ_4 » № НОМЕР_1 , яка належить потерпілому ОСОБА_6 , на інтернет-картку № НОМЕР_4 .
Крім цього 21.04.2025 року о 18 год. 52 хв., діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи протиправний намір на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, з використанням мережі Інтернет здійснив несанкціонований вхід зі свого мобільного телефону Samsung Galaxy J2, до мобільного застосунку « ІНФОРМАЦІЯ_3 » потерпілого ОСОБА_6 , після чого здійснив переказ грошових коштів в розмірі 0,38 гривні з банківської картки « ІНФОРМАЦІЯ_4 » № НОМЕР_1 , яка належить потерпілому ОСОБА_6 , на інтернет-картку № НОМЕР_4 .
Крім цього 21.04.2025 року о 13 год. 13 хв., діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи протиправний намір на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, з використанням мережі Інтернет здійснив несанкціонований вхід зі свого мобільного телефону Samsung Galaxy J2, до мобільного застосунку « ІНФОРМАЦІЯ_3 » потерпілого ОСОБА_6 , після чого здійснив переказ грошових коштів в розмірі 6 гривень з банківської універсальної картки « ІНФОРМАЦІЯ_4 » № НОМЕР_2 , яка належить потерпілому ОСОБА_6 , на інтернет-картку № НОМЕР_4 .
Крім цього 21.04.2025 року о 18 год. 51 хв., діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи протиправний намір на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, з використанням мережі Інтернет здійснив несанкціонований вхід зі свого мобільного телефону Samsung Galaxy J2, до мобільного застосунку « ІНФОРМАЦІЯ_3 » потерпілого ОСОБА_6 , після чого здійснив переказ грошових коштів в розмірі 0,34 гривень з банківської універсальної картки « ІНФОРМАЦІЯ_4 » № НОМЕР_2 , яка належить потерпілому ОСОБА_6 , на інтернет-картку № НОМЕР_4 .
Таким чином ОСОБА_5 у вищевказаний спосіб та час, шляхом систематичного несанкціонованого втручання в роботу інформаційної системи мобільного додатку « ІНФОРМАЦІЯ_3 » потерпілого ОСОБА_6 , заволодів грошовими коштами останнього на загальну суму 4090 гривень 72 копійки, спричинивши останньому матеріальну шкоду на вказану суму та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив суду, що свою вину в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України, не визнає і вважає, що його дії неправильно кваліфіковані органом досудового розслідування, а його дії потрібно перекваліфікувати за ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману. Крім цього, пояснив, що приблизно з кінця 2024 р. потерпілий ОСОБА_7 добровільно дав йому дистанційний запит на його картку в застосунку « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». В подальшому він використовував картки для особистих потреб з дозволу потерпілого ОСОБА_8 . 
Після чого, ОСОБА_5 в ході розгляду судового провадження подав клопотання про зміну йому запобіжного заходу на більш м`який, посилаючись на те, що визнає свою вину за складом кримінального правопорушення (шахрайство).
Не зважаючи на те, що своєї вини обвинувачений ОСОБА_5 не визнає, його вина підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Згідно показань свідка ОСОБА_9 , вбачається, що 21.04.2025, приблизно о 13:00, він прибував по вулиці Холодногірській, у цей час до нього підійшла компанія, один з чоловіків звернувся з проханням віддати йому гроші готівкою 125 гривень, у свою чергу, він пообіцяв переказати цю суму на його банківську картку АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » № НОМЕР_5 , на що погодився, дав йому зазначену суму та продиктував номер своєї банківської карти, після чого, повіривши йому на слово, пішов додому і більше з цим чоловіком не зустрічався. Після чого йому на вказану карту надійшли 3 транзакції з картки АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що раніше належала не відомому ОСОБА_6 № НОМЕР_4 : 
- 21.04.2025, о 13:10, у сумі 25 грн;
- 21.04.2025, о 18:52, у сумі 10 грн;
- 21.04.2025, о 19:24, у сумі 90 грн;
Крім цього, свідок ОСОБА_10 повідомила, що приблизно з січня 2025 року у Рустама у користуванні знаходився рахунок у АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на ім`я ОСОБА_8 , з дозволу останнього, з яким вона особисто не знайома. Доступ до рахунку він мав виключно дистанційно, за допомогою програми « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яку, як він говорив, налаштував до свого мобільного телефону, без відома ОСОБА_6 . У додатку він відкрив інтернет-карту для особистого користування, оскільки власний рахунок у банку він відкрити не міг, через відсутність документів. Також у ОСОБА_11 перед нею був борг, у сумі 100 грн, який він переклав їй з карти ОСОБА_6 , 21.04.2025, об 11:07. На адресата платежу вона уваги не звернула, оскільки знала, що цим рахунком користується ОСОБА_11 .
Свідок ОСОБА_12 вказує, що 17.04.2025, вранці, точний час не пам`ятає її біля магазину зустрів ОСОБА_11 та попросив у борг 260 грн, на що саме, не уточнювавши, вона погодилася і дала ці кошти готівкою. Натомість, ОСОБА_11 пообіцяв віддати борг сьогодні шляхом переказу на її картку. Він відразу зберіг номер її картки АТ КБ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " на своєму телефоні. Після чого, цього ж дня, о 13:26 він переказав на її картку АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » № НОМЕР_6 з картки АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 кошти на сумі 150 грн. 75 коп. та 21.04.2025, о 22:06, переказавши кошти у сумі 110 грн. з тієї ж картки. Те, що картка відкрита не на ім`я ОСОБА_11 у неї не викликало жодних підозр, оскільки вона подумала, що кошти їй на картку переказав хтось з його друзів. Зі ОСОБА_6 вона не була знайома та цей чоловік їй не відомий. 
Крім того, був допитаний свідок ОСОБА_13 , який дав показання, що 17.04.2025, він просив ОСОБА_5 допомогти йому виконати дрібну роботу по господарству. Саме цього дня ОСОБА_14 звернувся до нього з проханням, а саме він хотів переказати кошти з картки через онлайн-пристосування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на його картку, щоб він віддав йому дані кошти готівкою, оскільки він не має пластикової картки і він не може зняти кошти самостійно у банкоматі, на що він погодився. Кому саме належить картка та кошти на ній він не цікавився, оскільки знавши, що ОСОБА_11 не може відкрити свій рахунок у банку через те, що не має паспорта та ідентифікаційного коду. Після чого, цього ж дня, о 13:24 він переказав на його картку АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » № НОМЕР_7 з картки АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 кошти на сумі 3 500 грн. Натомість він віддав йому дані кошти готівкою. Хто такий ОСОБА_6 йому не відомо, він з ним не знайомий та ОСОБА_14 про це чоловіка йому нічого не розповідав. 
Так, з показань потерпілого ОСОБА_6 вбачається, що у вересні 2024 року він познайомився з громадянином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на кругу трамваїв «Новий побут» у м. Харкові. Рустам мешкав по АДРЕСА_5 , що знаходиться недалеко від його будинку, з того часу вони почали підтримувати тісний зв`язок, а він регулярно приходив до ОСОБА_11 додому та приносив іноді продукти харчування. Приблизно, три місяці тому пішов до ОСОБА_11 додому, де вони вживали алкогольні напої, в ході вживання спиртних напоїв ОСОБА_11 спитав чи є в нього банківські карти, на що він повідомив, що звичайно є, сказав, що отримує пенсію на картку. Тоді ОСОБА_11 запропонував йому створити онлайн кабінет на його мобільному телефоні «Самсунг» в додатку « ІНФОРМАЦІЯ_3 », де ОСОБА_11 матиме доступ до його карток віртуально, а у нього вони будить фактично знаходитись. На запитання навіщо йому це, ОСОБА_11 повідомив, що він грає в онлайн-казино та виграє кошти, які необхідно переводити на банківську картку. На запитання чому він собі не відкриє банківські картки, ОСОБА_11 повідомив, що через великий кредит, який на його ім`я оформлений він більше не може оформлювати картки, крім того, ОСОБА_11 його запевнив, що він буде знімати з банківської картки ті грошові кошти, які сам заробив в онлайн-казино, на що він погодився, при умові, що його грошові кошти, в тому числі пенсію він чіпати не буде, тоді ОСОБА_11 скачав застосунок, після чого він сказав йому номери своїх банківських карток, а саме: № НОМЕР_8 , № НОМЕР_1 та пін-коди до цих карток, далі ОСОБА_11 додав собі їх у додаток. Протягом трьох місяців ОСОБА_11 користувався його карткою та знімав грошові кошти, які заробляв в онлайн-казино.
17.04.2025 він перебував у ІНФОРМАЦІЯ_5 , знаючи про те, що в цей день повинен отримати пенсію у сумі 4084 грн. на банківську картку № НОМЕР_1 , коли пішов знімати грошові кошти в банкоматі, проте на банківській картці пенсії не було, через це, він зателефонував на гарячу лінію ІНФОРМАЦІЯ_6 , де йому повідомили, що грошові кошти в сумі 3900 були переведені на іншу картку, яку саме йому не повідомили, через те що ніяких операцій з вищевказаними грошима він не вчиняв, тому вирішив звернутись до поліції.
Під час додаткового допиту потерпілого ОСОБА_6 були доповнені його показання в частині уточнення номерів карток, за допомогою яких було здійснено 7 несанкціонованих переказів, чим завдано матеріальний збиток на загальну суму 4 090 грн. 75 коп.
Так, ОСОБА_6 зазначає, що під час дачі показань 23.04.2025, він переплутав номери карток, які в нього були відкриті до того, як ОСОБА_5 , приблизно в січні 2025 року, з його дозволу, створив акаунт на його ім`я в « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а саме: в нього були відкриті картки АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 »: для виплат № НОМЕР_1  та універсальна № НОМЕР_2 , якими він користувався виключно фізично, оскільки смартфона на той момент не мав. Про те, що ОСОБА_11 створюючи для нього акаунт, вказав свій номер телефону НОМЕР_3 у якості фінансового, на той момент йому відомо не було.
Після того, як він звернувся до поліції з заявою про вчинене кримінальне правопорушення, пішов до відділення АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », коли саме точно був там, зараз не згадає, де дізнався про вказаний факт та змінив вищезазначений фінансовий номер телефону на свій:  НОМЕР_9  і в подальшому почав користуватися власним акаунтом на мобільному телефоні марки «TECNO SPARK Go 2022 (KG5m) з IMEI 1: НОМЕР_10 , IMEI 2: НОМЕР_11 . 
Авторизувавшись в своєму застосунку « ІНФОРМАЦІЯ_3 », він побачив, що з його картки для виплат №  НОМЕР_1 , після зарахування на дану картку пенсії на суму 4 084, 18 грн, 17.04.2025, о 13:02, відбулися перекази, які він не проводив, а саме:
-17.04.2025, о 13:11- переказ на суму 3 900 грн на інтернет- картку
№ НОМЕР_4 ;
-17.04.2025, о 13:27- переказ на суму 184 грн, на інтернет- картку
№ НОМЕР_4 ;
-21.04.2025, о 18:52- переказ на суму 0,38 грн на інтернет- картку
№ НОМЕР_4 .
Крім того, він побачив, що з його універсальної картки № НОМЕР_2 , відбулися перекази, які він не проводив, а саме:
-21.04.2025, о 13:13, переказ на суму 6 грн на інтернет- картку
№ НОМЕР_4 ;
-21.04.2025, о 18:51, переказ на суму 0, 34 грн на інтернет- картку
№ НОМЕР_4 ;
Інші транзакції за даною карткою він проводив самостійно.
В подальшому, в застосунку він виявив інтернет- картку № НОМЕР_4 , яку він не відкривав, на яку відбулися вищевказані зарахування та, зокрема, перекази, які він не проводив а саме:
-17.04.2025, о 13:24, переказ на суму 3 500 грн на картку
АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » № НОМЕР_7 ОСОБА_13 , з яким він не знайомий;
-17.04.2025, о 13:26, переказ на суму 150, 75 грн на картку
АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » № НОМЕР_6 ОСОБА_12 , з якою він не знайомий;
-17.04.2025, о 13:31 переказ на суму 200 грн (деталі операції: ІНФОРМАЦІЯ_7 , KYIV);
-21.04.2025, о 09:40, переказ на суму 100 грн на картку
АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » № НОМЕР_12 ОСОБА_15 , з якою він не знайомий;
-21.04.2025, об 11:07, переказ на суму 100, з комісією в сумі 5 грн на картку АТ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » № НОМЕР_13 , власник якої йому не відомий;
-21.04.2025, о 13:10, переказ на суму 25 грн, на картку
АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » № НОМЕР_14 ОСОБА_9 , з яким він не знайомий;
-21.04.2025, о 18:52, переказ на суму 10 грн на картку
АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » № НОМЕР_14 ОСОБА_9 , з яким він не знайомий.
Так, положеннями ст. 23 КПК України визначено, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.
Отже, з диспозиції вказаної статті вбачається, що суд має право визнати допустимими докази, які не були ним безпосередньо досліджені, лише у виключних випадках, передбачених процесуальним законом.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 97 КПК України суд має право визнати допустимим доказом показання з чужих слів незалежно від можливості допитати особу, яка надала первинні пояснення, у виняткових випадках, якщо такі показання є допустимим доказом згідно з іншими правилами допустимості доказів. При прийнятті цього рішення суд, зокрема, зобов`язаний враховувати можливість допиту особи, яка надала первинні пояснення, або причини неможливості такого допиту.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 97 КПК України визначено, що суд має право визнати неможливим допит особи, зокрема, якщо вона відсутня під час судового засідання внаслідок смерті або через тяжку фізичну чи психічну хворобу.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, на час судового розгляду потерпілий ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (актовий запис № 2566 від 19 серпня 2025 року), а тому його показання не могли безпосередньо сприйматися в судовому засіданні.
За таких обставин суд, керуючись ст. 97 КПК України, допитав у судовому засіданні свідків, а також послався у своєму рішенні на дані протоколу допиту ОСОБА_6 від 23 квітня 2025 року та протоколу додаткового допиту від 04 червня 2025 року за участю потерпілого. При цьому інші докази, покладені в основу обвинувального вироку, судом досліджувались безпосередньо та з дотриманням норм процесуального закону.
Принцип безпосередності дослідження доказів не порушено (неможливість отримати показання потерпілого у зв`язку зі смертю, висновок про винуватість особи зроблено на підставі інших доказів).
Окрім вищевикладеного, вина обвинуваченого доводиться письмовими матеріалами кримінального провадження :
- згідно протоколу прийняття заяви ОСОБА_7 на ім`я о/у ВП №2 ХРУП №3, вбачається, що останній просить вжити заходи, щодо знайомого йому чоловіка на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зловживаючи його довірою заволодів його грошовими коштами з банківської картки АТ ІНФОРМАЦІЯ_4 № НОМЕР_1 на загальну суму 4080 грн. (а.с.156);
- згідно протоколу огляду місця події від 22.04.2025 р., із фото-таблицями до нього, вбачається, що у приміщенні ВП№2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 не заперечував проти огляду інформації, що міститься у мобільному телефоні марки «Самсунг» моделі «GalaxyJ2» із сім-карткою ПРАТ « ІНФОРМАЦІЯ_9 » із зазначенням номеру телефону НОМЕР_15 , що був вилучений у нього за адресою: АДРЕСА_6 . Крім того ОСОБА_16 повідомив пароль телефону і пароль від застосунку « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (а.с.157-158,161);
- згідно протоколу огляду речей від 23.04.2025 при розблокуванні телефону, в ньому було виявлено застосунок « ІНФОРМАЦІЯ_3 », з обліковим записом на ім`я ОСОБА_6 , при ньому зазначений мобільний телефон : НОМЕР_16 . В застосунку наявна карта для виплат № НОМЕР_1 . При цьому виявлена транзакція 17.04.2025, о 13:02, у якості пенсії на суму 4 084, 18 грн. В подальшому, 17.04.2025, о 13:11, з даної картки було здійснено переказ на суму 3 900 грн. на власну інтернет картку ОСОБА_6 № НОМЕР_4 та 17.04.2025, о 13:27, здійснено переказ на суму 184 грн., на інтернет - картку ОСОБА_6 № НОМЕР_4 .
Крім того, в даному обліковому записі відкрита інтернет-картка № НОМЕР_4 .
При огляді виписки за даною карткою було виявлено її поповнення 17.04.2025, о 13:11, з власної картки ОСОБА_6 № НОМЕР_1 на суму 3 900 грн., транзакцію 17.04.2025, о 13:24, на суму 3 500 грн. з даної картки № НОМЕР_4 на картку АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_13 № НОМЕР_7 , транзакцією 17.04.2025, о 13:26, на суму 150,75 грн. на картку АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_12 № НОМЕР_6 , поповнення даної картки 17.04.2025, о 13:27, з власної картки ОСОБА_6 № НОМЕР_1 на суму 184 грн., а також 17.04.2025, о 13:31, з даної картки відбулася сплата на сервісі «FAVBET» на суму 200 грн. (а.с.162-166);
- згідно постанови про визнання речових доказів від 23.04.2025р. вбачається, що 1 (один) мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy J2» з сім-карткою ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_9 » з номером телефону НОМЕР_3 визначено місцем зберігання камеру схову речових доказів ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області (а.с.167);
- згідно ухвали слідчого суді Ленінського районного суду м. Харкова від 29.04.2025 р. 1 (один) мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy J2», з IMEI 1: НОМЕР_17 , IMEI 2: НОМЕР_18 на накладено арешт (а.с.170-171);
- згідно виписки по картці/рахунку НОМЕР_19 інформації, наданої АТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », вбачається, що з рахунку ОСОБА_6 в період 17.04.25 р. по 21.04.25 р. на свою картку НОМЕР_20 було зроблено 3 перекази на загальну суму 4 084,38 грн. (а.с.172);
- згідно виписки по картці/рахунку НОМЕР_21 інформації, наданої АТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », вбачається, що з рахунку ОСОБА_6 в період 17.04.25 р. по 24.04.25 р. на свою картку НОМЕР_20 було зроблено 2 перекази 0,34 грн. та 6,00 грн. (а.с.173);
- заявою ОСОБА_6 , який не заперечував проти огляду інформації, що міститься у його мобільному телефоні TECHNO SPARK Go 2022 (KG5m), зокрема застосунку « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за його участі (а.с.175);
- згідно протоколу огляду речей від 04.06.2025 при розблокуванні потерпілим ОСОБА_6 мобільного телефону, в ньому було виявлено застосунок « ІНФОРМАЦІЯ_3 », з обліковим записом на ім`я ОСОБА_6 , зазначений мобільний телефон : НОМЕР_9 .
В ході огляду № НОМЕР_1 наявні транзакції (фото № 6): 
-17.04.2025, о 13:02- зарахування у якості пенсії на суму 4 084, 18 грн;
-17.04.2025, о 13:11-переказ на суму 3 900 грн на власну інтернет- картку ОСОБА_6 НОМЕР_20;
-17.04.2025, о 13:27- переказ на суму 184 грн, на власну інтернет- картку ОСОБА_6 НОМЕР_20;
-21.04.2025, о 18:52- переказ на суму 0,38 копійок на власну інтернет- картку ОСОБА_6 * НОМЕР_20 .
За інтернет- карткою ОСОБА_6 № НОМЕР_4 наявні транзакції (фото № 7):
-17.04.2025, о 13:11, зарахування на суму 3 900 грн картки ОСОБА_6 НОМЕР_19;
-17.04.2025, о 13:24, переказ на суму 3 500 грн на рахунок ОСОБА_17 ;
-17.04.2025, о 13:26, переказ на суму 150, 75 грн на картку ОСОБА_18 ;
-17.04.2025, о 13:27, зарахування з власної картки ОСОБА_6 НОМЕР_19 на суму 184 грн;
-17.04.2025, о 13:31 переказ на суму 200 грн (деталі операції: ІНФОРМАЦІЯ_7 , KYIV);
-21.04.2025, о 09:40, переказ на суму 100 грн на картку ОСОБА_19 
-21.04.2025, об 11:07, переказ на суму 100, з комісією в сумі 5 грн на невстановлену картку;
-21.04.2025, о 13:10, переказ на суму 25 грн, на рахунок ОСОБА_9 ;
-21.04.2025, о 13:13, зарахування на суму 6 грн з картки ОСОБА_6 НОМЕР_2;
-21.04.2025, о 18:51, зарахування на суму 0,34 грн з картки ОСОБА_6 НОМЕР_2;
-21.04.2025, о 18:51, зарахування на суму 0,38 грн з картки ОСОБА_6 НОМЕР_19;
-21.04.2025, о 18:52, переказ на суму 10 грн на картку ОСОБА_9 ;
Таким чином було встановлено, що за даною карткою відбулися перекази на загальну суму 4 090 гривень 75 копійок.
Крім того, під час огляду даного застосунку було виявлено картку
№ НОМЕР_22 , за якою були здійснені транзакції (фото № 10):
-21.04.2025, о 13:13, переказ на суму 6 грн на власну інтернет- картку ОСОБА_6 НОМЕР_20;
-21.04.2025, о 18:51, переказ на суму 0, 34 грн на власну інтернет- картку ОСОБА_6 НОМЕР_20;
- згідно ухвали слідчого суді Ленінського районного суду м. Харкова від 01.05.2025 р. наданий тимчасовий доступ до документів та інформації, що належать АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ", і які знаходяться за адресою : АДРЕСА_7 , з можливістю проведення тимчасового доступу у м. Харкові, за адресою : АДРЕСА_8 , та які містять банківську таємницю (а.с.182-183);
- згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 19.05.2025 року із доповненням до протоколу, при ознайомленні із змістом документів вилучено диск CD-R з вх. № 7077666-ВБ № LH3181 CK29190644 D1 з інформацією (а.с.184-186, 187).
Наведені у своїй сукупності докази переконливо спростовують доводи захисника про необхідність закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 284 КПК України.
Доводи захисника ОСОБА_4 про безпідставне врахування неналежних доказів щодо винуватості ОСОБА_5 є необґрунтованими.
Таким чином, аналізуючи досліджені докази, в межах висунутого обвинувачення у порядку ст.338 КПК України, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України та вважає кваліфікацію його дій, правильною: 
- за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану; 
- за ч. 1 ст. 361 КК України, як несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.
Призначаючи покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, одне з яких, за змістом ст. 12 КК України, є тяжким, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, обставину, що обтяжує покарання, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, особу відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення в період іспитового строку, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, вважає, що виправлення і перевиховання, попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання, останньому слід призначити покарання у межах санкції статті Кримінального Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Згідно ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст.ст.71, 72 КК України.
Призначаючи покарання за кількома вироками, суд повинен визначити вид і розмір основного та додаткового покарань за знову вчинений злочин, а потім повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком із посиланням на ст. 71 КК України.
Згідно до ст.71 КК України та п.25 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» за сукупністю вироків (ст.71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин.
При застосуванні правил ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.
При цьому суд враховує положення п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 р. № 7 (із відповідними змінами), відповідно до якого, виходячи з положень ч. 2 ст. 75 КК України, а також зі змісту ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально - вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, з урахуванням положень ч.3 ст.72 КК України, до призначеного покарання за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком ІНФОРМАЦІЯ_10 , у виді обмеження волі на строк - 2 (два) місяці, яке на підставі п.п. б п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України перевести у покарання у виді позбавлення волі на строк - 1 (один) місяць та призначити ОСОБА_5 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк - 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.
Таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_5  визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України та призначити йому покарання: 
-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк - 5 (п`ять) років 5 місяців; 
-за ч. 1 ст. 361 КК України у виді обмеження волі на строк - 2 (два) роки.
На підставі ч. 1, ч. 3 ст. 70 КК України за сукупністю вказаних вище кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк - 5 (п`ять) років 5 місяців.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_5 остаточного покарання за вчинення вказаних вище кримінальних правопорушень приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком ІНФОРМАЦІЯ_10 від 11.09.2024, у виді обмеження волі на строк - 2 (два) місяці, яке на підставі п.п. б п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України перевести у покарання у виді позбавлення волі на строк - 1 (один) місяць, виходячи із співвідношення, згідно з яким одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, та за сукупністю вироків визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк - 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_5 залишити запобіжний захід тримання під вартою в ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_11 ».
Строк відбування покарання обраховувати з 27.06.2025 року, тобто з часу фактично затримання.
Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 29.04.2025 (справа № 642/2249/25, провадження №1-кс/642/602/26) на 1 (один) мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy J2», з IMEI 1: НОМЕР_17 , IMEI 2: НОМЕР_18 - після набрання вироком законної сили - скасувати.
Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy J2», з IMEI 1: НОМЕР_17 , IMEI 2: НОМЕР_18 - вважати повернутим власнику.
На вирок може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Холодногірський районний суд м. Харкова.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Головуючий: